Browsing by Subject "rytmi"
Now showing items 1-6 of 6
-
(2009)Tutkielmassani tarkastelen venäläisen lastenkirjailijan ja käännösteoreetikon Kornei Tšukovskin (Kornej Čukovskij) riimisatuja ja runoja kääntäjän kannalta. Tavoitteenani on selvittää, miten noista lähes sata vuotta vanhoista teksteistä saisi suomennoksia, jotka täyttäisivät lastenkirjallisuudelle kulttuurissamme asetetut normit ja puhuttelisivat nykyistä lukijapolvea. Arvioin myös, olisivatko jo olemassa olevat, noin kolmekymmentä vuotta vanhat Tšukovski-suomennokset yhä riittävän ajanmukaisia julkaistaviksi uusintapainoksina. Tutkielman aineisto sisältää Tšukovskin tunnetuimmat, suurimmaksi osaksi 1920-luvulta peräisin olevat riimisadut ja runot sekä saduista tähän mennessä tehdyt suomennokset. Tutkielman teoreettisena taustana ovat manipulaatioteoria ja siitä edelleen kehitetty polysysteemiteoria. Kohdetekstipainotteisuutensa vuoksi ne muodostavat ihanteellisen viitekehyksen lastenkirjallisuuden kääntämiselle, jossa kohdekulttuurin sisäiset normit ovat aina voimakkaina läsnä. Sekä lähde- että kohdeteksteissä kiinnitän erityistä huomiota sellaisiin aineksiin, jotka vaatisivat ajanmukaistamista, mutta lisäksi paneudun lastenkirjallisuuden kääntämisen yleisiin kysymyksiin, kuten kotouttamiseen, ideologisiin ja pedagogisiin näkökohtiin, tekstin luettavuuteen, kuvan ja sanan suhteeseen sekä rytmiin ja riimiin. Suomennoksia arvioidessani pyrin ottamaan huomioon myös kirjailijan omat käännösihanteet. Käännösteoreetikkona Tšukovski piti kääntämisen tärkeimpänä lähtökohtana ehdotonta uskollisuutta lähdetekstin kirjoittajalle. Tutkielmani empiirisessä osassa käytän kahta eri tutkimusmenetelmää. Aluksi arvioin jo olemassa olevien käännösten ajanmukaisuutta. Sen jälkeen valitsen uusia tekstejä suomennettaviksi ja käännän niitä itse selvittääkseni, millaista manipulointia niiden nykyaikaistaminen edellyttäisi. Tutkimuksestani käy ilmi, että useimmat aiemmista Tšukovski-suomennoksista voisi julkaista vielä tänäkin päivänä. Niistä välittyy alkuperäisten tekstien nonsense-tyyli, ja ne täyttävät edelleen lastenkirjallisuutemme poeettiset normit. Ne pienet korjaukset, joita niihin saatettaisiin joutua tekemään, johtuvat lähinnä kohdekulttuurin arvoissa ja asenteissa tapahtuneista muutoksista. Esimerkiksi väkivalta ja rasismi ovat nykyään voimakkaampia tabuja kuin suomennosten ilmestymisen aikaan. Lisäksi Tšukovskilla on vielä suomentamattomia riimisatuja ja runoja, joista olisi mahdollista tehdä ajanmukaisia käännöksiä uusille lukijapolville. Tämä edellyttäisi kuitenkin tekstien manipulointia: alkuperäiset tekstit sisältävät aineksia, jotka ovat ristiriidassa lastenkirjallisuuden nykynormien kanssa. Osa riimisaduista vaatisi niin voimakasta manipulointia, että tuloksena olisi pikemminkin mukaelma kuin käännös. Koska tekstit ovat riimillisiä, jo pelkästään poeettiset näkökohdat aiheuttavat usein muutoksia semanttiseen sisältöön. Tšukovskin peräämä uskollisuus alkuperäiselle kirjailijalle tuntuukin jossakin määrin vanhentuneelta nykyisten käännösnormien aikana, jona kääntäminen katsotaan enemmän kulttuurienväliseksi viestinnäksi kuin lähde- ja kohdetekstien välisen samuuden etsimiseksi. Toivon tutkimukseni antavan hyödyllisiä viitteitä kustantajille, joka etsivät julkaistavakseen korkealuokkaista venäläistä lastenkirjallisuutta. Tšukovskin teokset kuuluvat maailman lastenkirjallisuuden klassikoihin, ja siksi myös nykyajan suomalaisille lukijoille kannattaisi tarjota mahdollisuutta tutustua niihin.
-
(2020)Animals and humans communicate in various ways, using for instance motion, gestures and sounds. Through domestication humans now share the same habitat with a number of species. A centuries-old common history with cats has affected both cats’ behavior and vocalization and possibly human behavior as well. Human speech contains acoustic information beyond the linguistic content. An example of the acoustic structures are fast-repeated, pulsed vocalizations, shown to activate for instance dogs. These structures are thought to be universal in communication with domestic species, possibly for all mammals and birds. Still, not all sounds work the same way for all species. Besides universal structures there are probably species-specific features in calls initiated by humans. We call all domestic animals differently and in a species-specific way, but the common goal is to engage the individual’s attention, and have it approach the caller. People call cats in various ways in different countries, but nevertheless the calls share some common acoustical features. Here, the goal of the study was to find out if people from various language and cultural backgrounds use short, fast-repeated sounds to call cats and to find out similarities in the usage of call sounds higher in frequency than speech. For this, I asked people from various language and cultural background to fill in a questionnaire and give audio samples of a call, instructing them to have an unknown cat approach them. The short, fast-repeated sounds from the calls were extracted and features analyzed using various computer programs. The data were statistically analyzed to find out 1) if the repeated sound frequency spectra differ from the spectra of calls including only speech, 2) the effect of cat ownership and language background to call repetition, 3) the effect of cat ownership and language background to call frequency, and 4) the effect of call origin (inheritance) and experience (cat ownership) to call properties. Altogether 56 adults participated in the study. The subjects were from 19 different countries and represented 16 different native languages. 86% of the calls included fast-repeated, short, pulsed segments. The duration and frequency of the calls differed depending on the repeated sound. The fastest repetition rate was with various clicking sounds. The highest frequency content was with calls including “s” sound, such as “pss” and “kss”, and various lip-smacking sounds. While there were differences in the repeated segments depending on the language background of the caller, the common pattern was that the spectral center of gravity in sound frequency was higher for the fast-repeated, short segments than for calls including only speech. In summary, human-to-cat calls have a high frequency content and include short, fast-repeated sound segments regardless of the language background of the caller, in order to get cat’s attention and have it approach the caller. For the follow-up study I suggest expanding the subject population to different language backgrounds. In addition, the call sounds should be compared to predator sounds. Further, the effectiveness of the call sounds could be tested with cats or kittens.
-
(2022)The study examines the experiences of university students in busyness as part of everyday life and how the experience of busyness manifests itself as part of well-being. Previous studies have shown that busyness is positioned, on the one hand, as an experience of the adequacy of leisure time and, on the other, as the inadequacy of leisure time. Time-use surveys show that leisure time has increased in our society, but an increasing proportion of citizens feel themselves busier. The research literature on busyness often looks at people with gainful employment or the peak years of families with children, where students' experiences often take a back seat. This study participates in the discussion of busyness by studying students' experiences. The research data were collected through a semi-structured thematic interview. In January 2022, individual interviews were conducted remotely via the Zoom app. Eleven university students from the universities of Lapland, Oulu, Vaasa, Jyväskylä, Eastern Finland, and Helsinki participated in the interview. The data analysis was initially carried out through thematics, after which theory-driven content analysis was utilized. University students feel that busyness is both a negative and a positive phenomenon. Experiencing busyness as a negative is more common, which manifests itself as part of everyday life as experiencing stress, feeling inadequate, and a challenge to reconcile different schedules. Experiencing busyness as a positive is reflected in the way of thinking in which busyness is perceived to produce effective action. The amount of busyness experienced plays a significant role, as too much busyness appeared negatively. From the point of view of well-being, experiencing a busyness lowers mood and produces an irregular sleep rhythm. However, the students were aware of their resources and looked forward to the weekend as a counterbalance to everyday life. The findings align with the previous research literature that a culture that glorifies busyness is perceived to dominate. In conclusion, busyness was an integral part of the students' lives and perceived well-being.
-
(2020)Freestylerap eli freestyle on nuorison keskuudessa kasvussa oleva hiphop-kulttuurin osa-alue, jota ei ole musiikintutkimuksen näkökulmasta vielä Suomessa tarkasteltu. Tämä tutkielma tuottaa uutta tietoa tarkastelemalla freestylerapin eli freestylen metriikkaa MC Kajon esityksessä. Selvitän, minkälaisia rytmillisiä ja metrillisiä toistuvuuksia analysoimassani aineistossa on. Tarkastelen tavujen esiintymisfrekvenssiä säkeissä yhden laulujalan aikana sekä sitä kuinka räppääminen ja sen musiikillinen tausta luovat vuorovaikutteisen suhteen keskenään. Havaintojen pohjalta tavoitteenani on tehdä johtopäätöksiä siitä, minkälainen tutkimuskohteeni Kajon rytmillinen ilmaisukieli on kyseisen freestyle-battlen osalta. Tuotan aineistostani kvantitatiivisen analyysin Heikki Laitisen (2003) esittelemää tutkimusmetodia hyödyntäen. Siinä nuotinnoksia voidaan tutkia rakenneanalyysin, laulujalkojen määrän ja luonteen sekä sanojen tiivistymisen avulla. Liitän tähän kvalitatiivisen tarkastelun siitä, kuinka räppääminen ja sen taustalla oleva biitti eli musiikillinen tausta muodostavat vuorovaikutussuhteen. Tutkimusaineistona minulla on vuonna 2015 käyty Tyykikylä Rap Battlen finaali, josta tutkin toisen osallistujan eli MC Kajon räppiä sekä määrällisestä että laadullisesta näkökulmasta. Löytyneet toistuvat rytmiset rakenteet osoittavat, että freestylessä rytmiä käsitellään vapaammin kuin kirjoitetuissa räpeissä. Yleisin yksittäinen rakenne on nelitavuinen laulujalka, jota esiintyy lähes kolmasosassa kaikista laulujaloista. Yli neljäsosa laulujaloista jakaantuu kolmeen tavuun, jotka yleisimmin on jaoteltu yhden kahdeksasosanuotin ja kahden kuudestoistaosanuotin ryhmään. Sanoja lyhennetään säännöllisesti niiden lisääntyvän rytmillisen tarkkuuden vuoksi. Räpin yhteys sen alla soivaan taustabiittiin kertoo räppäämisen puheenomaisista tai perkussiivisista piirteistä. Kirjoitetussa räpissä säkeiden loppu on metrisellä tasolla tarkemmin rajattu kuin sen alku. Analyysistani ilmeni, että freestylen säännöllisyys rytmillisissä ja metrillisissä rakenteissa toteutuu säetasolla eniten sen toisella tai kolmannella laulujalalla. Triolit kuuluvat useimpien räppäreiden tehokeinoihin, ja niillä voidaan rikkoa alla kuuluvan perussykkeen tuntua. Sanoja lyhennetään myös freestylessä säännöllisesti, jotta niistä saadaan rytmillisesti tarkempia ja painokkaampia. Tutkimustulokseni osoittavat, että runollisen ja musiikillisen painokkuuden suhde on suurimmassa osassa aineistoa joko täydellinen tai vain hieman poikkeava. Siinä mielessä myös freestylen rytmiset ja metriset ominaisuudet ovat yhteneväisiä laulamisen metriikan kanssa. Jatkotutkimustarpeet ovat freestylen prosodisissa ominaisuuksissa ja sen intonaatiossa.
-
(2023)Tutkielma lähestyy musiikkitieteessä paljon käsiteltyä kysymystä rytmin ja metrin suhteesta, mutta vähän tutkitusta metrittömän rytmin käsitteen näkökulmasta. Tutkimuskysymyksenä on, miten rytmin ilmiöitä voitaisiin tutkia ilman metrin ulottuvuutta. Metri määritellään tutkielmassa laajasti musiikin ajallisen ulottuvuuden ennustettavuudeksi, ja rytmi musiikin ajalliseksi hahmoksi. Filosofien Gilles Deleuzen ja Felix Guattarin kehittämää rihmastollisuuden käsitettä sovelletaan metrittömän rytmin määrittelyssä. Metritön rytmikäsitys erottuu metrillisestä rytmistä sen luomien tasavertaisten merkityssuhteiden, rihmojen, perusteella. Tutkielmassa sovelletaan myös kognitiotieteellistä ennustavan prosessoinnin teoriaa, jonka mukaan ihmisen havainto perustuu ennustaville malleille, joiden suhteen aisti-informaatiota arvioidaan. Rytmihavainnon kontekstissa tämä aiempien tapahtumien suhteen muodostuva hierarkinen havainnon malli nähdään havainnon metrisyyden ulottuvuutena. Metrittömän rytmihavainnon määrittelyyn käytetään ym. teoriaan kuuluvaa ennustavan koodauksen teoriaa, joka ei arvota ennustavan mallin ja aistihavainnon luotettavuutta, vaan joka muuttuu aina aisti-informaation ollessa ristiriidassa mallin kanssa. Tutkielmassa luodaan metrittömän rytmianalyysin metodi, jota käytetään Musen Stockholm Syndrome -kappaleen analysoimiseen. Metodissa sävelkestoja verrataan edeltäneen sävelen kestoon siten, että ne saavat sekä suhteellisen arvon +, - tai = että suhdeluvun, joka kuvaa sävelkestojen keskinäistä suhdetta. Analyysia varten tuotettiin kappaleesta sekä perinteinen nuotinnos että tarkempia tietokoneavusteisesti tehtyjä nuotinnoksia kolmesta tutkimuskysymyksen kannalta kiinnostavasta katkelmasta. Tutkimustuloksena ilmeni, että vaikka kappaleen kuulokuva on yleisilmeeltään helposti ennustettava, analyysista piirtyy kuva metrittömästä rytmistä. Sävelkestojen heterogeenisyyden lisäksi tutkimustuloksena on metrittömyyteen viittaava pulssiton kuvaus kappaleesta.
-
(2024)Tutkielma käsittelee rytmin affektiivisuutta ja sen kääntymistä Imre Kertészin romaanissa Kaddish syntymättömälle lapselle. Tutkimuksen tavoitteena on selvittää, millaista rytmiin liittyvää affektiivisuutta lähdetekstissä ilmenee ja miten se välittyy suomennokseen. Työn teoriatausta on tunteiden tutkimuksessa sekä rytmiä käsittelevissä teorioissa. Tarkastelen molempia sekä käännös- että kirjallisuudentutkimuksen kentillä tehdyn tutkimuksen pohjalta. Tutkielma etenee teoslähtöisestä tekstianalyysista käännösvertailun kautta rytmin tunnevaikutuksia koskevaan analyysiin. Käännösvertailussa käytän apuna käännössiirtymän käsitettä, koska se soveltuu hyvin muodoltaan häilyvien käsitteiden kuten rytmin ja affektiivisuuden käsittelyyn. Tulkitsen aineistoa oman lukukokemukseni pohjalta tukeutuen kuitenkin mahdollisimman paljon myös Kertészin poetiikasta ja kaunokirjallisesta rytmistä kirjoitettuun tutkimukseen. Tekstianalyysin perusteella aineistosta nousee esiin erityisesti makrotason temaattinen, leksikaalinen ja syntaktinen toisto sekä mikrotason leksikaalinen toisto ja prosodia. Analyysin perusteella voidaan sanoa, että rytmillisiä siirtymiä tapahtuu, ja että ne pääsääntöisesti vähentävät tekstin affektiivisuutta ja laimentavat affektiivisia tiivistymiä. Pääasiallisia siirtymiä ovat välimerkkien poisto, lisäys tai korvaaminen, leksikaalisen aineksen poisto tai lisääminen, synonyymilla tai pronominilla korvaaminen, poisto tai lisäys elliptisen rakenteen kautta sekä aikamuodon tai sanajärjestyksen vaihto. Rytmillisten muutosten myötä siirtymiä tapahtuu myös suruun, häpeään, inhoon, pelkoon, suuttumukseen, yllättyneisyyteen ja vihaan, menetykseen, kaipuuseen, rakkauteen, intohimoon, syyllisyyteen, ahdistukseen, vieraudentunteeseen, katkeruuteen, omanarvontuntoon, ironiaan, nauruun ja toivoon liittyvässä affektiivisuudessa. Käännössiirtymät ja niiden tunnevaikutukset muistuttavat makro- ja mikrotasolla toisiaan. Makrotason siirtymissä painottuu enemmän leksikaalinen aines ja mikrotasolla erilaiset välimerkein ja korostuskeinoin ilmenevät painotukselliset seikat. Sekä siirtymien määrä että merkitys vaikuttaisivat lisääntyvän makrotasolta mikrotasolle liikuttaessa, niin että mikrotason leksikaaliseen toistoon ja prosodiaan vaikuttavilla muutoksilla on enemmän affektiivista merkitystä kuin makrotason siirtymillä. Prosodian osalta aineistosta nousevat esiin erityisesti kursiivi, virkkeen pituus ja välimerkit. Tuloksia tarkastellessa tulee ottaa huomioon, että analyysi sijoittuu empiirisen ja tekstuaalisen välimaastoon ja perustuu osittain omaan tulkintaani. Etenkin makrotason käännössiirtymien kumulatiivisia vaikutuksia on lähes mahdotonta arvioida, minkä lisäksi myös käännössiirtymien yhteisvaikutusten tutkiminen on vaikeaa. Pakollisten, kielten rakenteista johtuvien käännössiirtymien lisäksi käännöksessä tapahtuu konventioiden ohjaamia siirtymiä. Vaikka kielenkäyttöä koskevat konventiot eivät johda pakollisiin muutoksiin, ne aiheuttavat tekstiin tiettyä oikeakielisyyden painetta. Epäkonventionaaliselta tuntuvat ratkaisut saattavat vaihtua käännösprosessissa tai editointivaiheessa vähemmän konventionaalisiin. Tässä mielessä huomionarvoista kokeellisen kirjallisuuden kohdalla onkin, missä määrin käännöksen lukijaa pyritään suojelemaan tekstin epämukavuudelta.
Now showing items 1-6 of 6