Browsing by Title
Now showing items 61-80 of 3699
-
(2021)Aikuisten maahanmuuttajien koulutus on tällä vuosituhannella muodostunut keskeiseksi koulutuspoliittiseksi kysymykseksi. Maahantulijoiden kotoutumisen kannalta oleellisia ovat kielitaidon kehittäminen ja muut työllistymistä edistävät toimenpiteet. Maahanmuuttajien joukko on kuitenkin heterogeeninen, ja joukossa on henkilöitä, joille oppiminen on syystä tai toisesta haastavaa. Näiden haasteiden tunnistamisessa ja niiden ylittämisessä auttavat ne vielä harvalukuiset erityisopettajat, jotka työskentelevät aikuisten maahanmuuttajien koulutuksissa. Tässä tutkimuksessa selvitettiin, miten erityisopettajat tunnistavat maahanmuuttajien oppimisvaikeuksia ja miten oppijaa ohjataan mahdollisen tuen tarpeen ilmettyä. Lisäksi haastatelluilta erityisopettajilta tiedusteltiin, millaisia kehityskohteita he ovat työssään havainneet. Aikaisemmassa tutkimuksessa esimerkiksi Arvonen ym. (2010) on todennut, että toisinaan oppimisen vaikeus saattaa jäädä puutteellisen kielitaidon taakse piiloon. Kuitenkin samalla kielitaidon puutteet, koulutustausta ja mahdolliset traumat vaikuttavat oppimiseen (mt.). Tutkimus pyrkii kokoamaan ja edelleen jakamaan aikuisten maahanmuuttajien parissa toimivien erityisopettajien tietoa oppimisvaikeuksien tunnistamisesta ja oppimisen tukemisessa tässä kohderyhmässä. Tutkimus kuuluu laadullisen tutkimuksen alaan. Tutkimukseen haastateltiin kolmea aikuisten maahanmuuttajien parissa työskentelevää erityisopettajaa. Haastattelut toteutettiin puolistrukturoituina teemahaastatteluina marraskuussa 2020. Aineisto analysoitiin aineistolähtöisen sisällönanalyysin periaatteita noudattaen. Haastatteluista kävi ilmi, että taustatietoja on toisinaan vaikea saada, eivätkä lähtömaiden koulukulttuurit välttämättä muutenkaan vastaa suomalaista koulujärjestelmää. Voi hyvinkin olla, että henkilö on ehtinyt aikuisikään ilman, että oppimisvaikeutta olisi koskaan edes epäilty. Tieto oppimisen vaikeudesta on osalle helpotus, mutta toiselle vaikeampi hyväksyä. Oppimisvaikeuksien kartoittamista vaikeuttaa se, että tälle kohderyhmälle ei ole käytössä normitettuja testejä. Lisäksi tarvittaviin jatkotutkimuksiin pääseminen voi toisinaan olla hankalaa. Erityisopettaja voi ohjata oppijaa käyttämään erilaisia harjoitusohjelmia, mutta toisinaan opiskelijat kokevat nämä lapsellisiksi. Erityisopettajat ilmaisivat huolen niistä tuen tarvitsijoita, joita tällä hetkellä ei tavoiteta.
-
(2023)Tavoitteet. Oppimisvaikeudet ovat yleinen ilmiö, jonka tuomat haasteet vaikuttavat niin koulunkäyntiin kuin muihin elämän osa-alueisiin. Oppimisvaikeudet eivät kuitenkaan rajoitu vain lapsuuteen ja nuoruuteen, vaan tutkimukset korostavat sitä, että oppimisvaikeudet jatkuvat myös aikuisuuteen asti (Korkeamäki, 2010, s. 6). Oppimisvaikeudet voivat myös altistaa riskin aikuiselämän ongelmille (Eloranta, 2019, s. 62). Tästä syystä aikuisten oppimisvaikeuksiin tulisi kiinnittää paremmin huomiota ja lisätä enemmän tutkimustietoa sen tuomista haasteista, jolloin myös tuen muotoja voitaisiin kehittää paremmin. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli tutkia aikuisten oppimisvaikeuksien tukemista osana psyykkistä hyvinvointia. Tarkastelin tarkemmin sitä, minkälaisia tuen muotoja aikuisten oppimisvaikeuksiin oli tarjolla sekä miten tuki oli yhteydessä psyykkiseen hyvinvointiin. Tutkimuksen tavoitteena oli lisätä tietoisuutta aikuisten oppimisvaikeuksien tuen muodoista ja siitä, minkälaisia yhteyksiä niillä on psyykkisen hyvinvoinnin kannalta. Menetelmät. Tutkimus toteutettiin systemaattisena kirjallisuuskatsauksena. Tutkimuksen aineisto koostui kolmesta vuosina 2019–2022 toteutetuista tutkimusartikkeleista, jotka tarkastelevat erilaisia tuen muotoja aikuisten oppimisvaikeuksiin ja niiden yhteyttä psyykkiseen hyvinvointiin aikuisilla. Aineisto kerättiin Google Scholar -tietokannasta. Tulokset ja johtopäätökset. Tutkimuksen tulokset osoittivat, että aikuisten oppimisvaikeuksiin tarjottua tukea esiintyi yksilö- ja ryhmätukena melko monipuolisesti kaikissa tutkimuksissa. Tarjottu tuki oli kaikissa tutkimuksissa positiivisesti yhteydessä psyykkiseen hyvinvointiin aikuisilla, joilla oli oppimisvaikeus. Positiivisia vaikutuksia nähtiin muun muassa itsetunnon, elämänlaadun ja mielialan kehittymisessä. Tuki kohensi myös työelämänvalmiuksia, ajattelu- ja toimintatapoja sekä lisäsi vertaistukea tutkimuksen osallistujien kesken. Erityisesti ryhmätukea esiintyi enemmän kuin yksilötukea, ja sen tuomia hyötyjä koettiin enemmän kuin yksilötuen tasolla. Aineiston vähäisyyden vuoksi sekä aiheen tärkeyden kannalta tarvitaan lisää jatkotutkimuksia aikuisten oppimisvaikeuksista, tuen muodoista ja niiden yhteydestä psyykkiseen hyvinvointiin. Tällöin aikuisten oppimisvaikeuksiin osattaisiin suhtautua paremmin ja tukimuotoja voitaisiin kehittää vielä monipuolisemmin.
-
(2021)Lastenkirjallisuus- ja kulttuuri ovat tärkeä osa lasten elämää ja kokemuskenttää. Lasten ja heille suunnatun kulttuurin kohdalla vaikuttaminen korostuu enemmän, sillä he eivät välttämättä näe jonkun toisen tahon pyrkimystä vaikuttaa heihin. Kulttuurin kuuluu olla vaikuttavaa, mutta jokaisella pitäisi olla mahdollisuus muodostaa oma mielipiteensä, ilman että kukaan vaikuttaa tietoisesti tai tiedostamatta taustalla. Oman itsensä ilmaiseminen ja oman äänen kuuluminen on jokaiselle meistä tärkeää, kyseessä oli lapsi tai aikuinen. Tällä tutkielmalla haluan osoittaa, että kulttuuri sisältää vaikuttavia ajatuksia ja asioita, on kuitenkin keskeistä tiedostaa sen tavoittelemat motiivit, jottei syntyisi indoktrinointia ja toiste suuhun sanojen laittamista. Lapsen omien intressien kuunteleminen ja niiden tukeminen olisi tärkeää, pyrinkin tuomaan esiin tässä tutkielmassa myös sen tärkeyttä. Lapset tulisi ottaa yhtä vakavasti kuin aikuiset varsinki heitä itseään koskevassa päätöksen teossa. Tutkielmani tarkoituksena on selvittää vaikuttavatko aikuiset lastenkirjallisuuden kautta lapsiin. Pyrin tuomaan tällä tutkimuksella esille kulttuuriin ja erityisesti lastenkirjallisuuteen piiloutuneita vaikuttamisen tapoja, jotka ovat aikuisesta lähtöisiä. Lastenkirjallisuudesta tarkasteluni kohteeksi valikoituivat sadut. Toteutin tutkielmani aineistolähteisenä sisällönanalyysinä. Aineiston tarkasteluun käytin lähiluku -menetelmää. Aineistoni koostui neljästä sadusta, joista kaksi oli 2010-luvulta ja yksi 1960-luvun vaihteesta ja yksi 1970-luvulta. Valitsin sadut sillä periaatteella, että kummaltakin aikakaudelta olisi muutama. Tutkielmassa tarkastelen myös satujen aikakausien mahdollista vaikutusta saduissa käytettyihin vaikuttamisen keinoihin. Saduista löytyi kaikkiaan neljä vaikuttamisen käsitettä: toivottuun käytökseen yllyttäminen, pedagoginen tai didaktinen päämäärä, avauksia aikuisten maailmaan ja lapsena elämiseen kannustaminen. Näiden keinojen kautta pyrittiin vaikuttamaan lapseen esimerkiksi tuomalla esiin sadussa sisältöä, joka edistää lapsen oppimista tai eläytymistä omaan elämäänsä lapsena.
-
(2021)Tavoitteet. Tämän systemaattisen kirjallisuuskatsauksen tarkoituksena oli selvittää, onko Suomessa tai kansainvälisesti toteutettu aikuispopulaatioon kohdistuvia matematiikan minäpystyvyys- tai scaffolding-interventioita tai niiden yhdistelmiä. Aikuisväestö hakeutuu enenevässä määrin täydennys- tai uudelleenkoulutukseen ja tässä opintoihin hakeutumisvaiheessa matematiikan taidoilla voi olla suuri vaikutus siihen, aukeaako opiskelupaikka halutulla alalla. Matematiikan minäpystyvyydellä tiedetään olevan merkittävä vaikutus matematiikan suoriutumiseen ja matematiikka-ahdistuksen vähentämiseen. Scaffolding-tyyppisellä opetuksella puolestaan on saatu hyviä tuloksia muun muassa STEM-aineisiin liittyen. Näin ollen katsottiin tarpeelliseksi selvittää, millaisia mahdollisesti toteutettujen interventioiden vaikutukset ovat olleet. Menetelmät. Tutkimus toteutettiin systemaattisena kirjallisuuskatsauksena. Kukin kolmesta tutkimuskysymyksestä käsiteltiin omana kokonaisuutenaan sekä tutkimusten hakuvaiheessa että artikkelien analysoinnissa. Tulokset ja johtopäätökset. Katsauksen tulosten perusteella näyttää siltä, että matematiikan minäpystyvyysinterventiot ovat tehokkaita erityisesti verkko-oppimisen keinoin toteutettuina. Lisäksi minäpystyvyyden kaikkiin neljään lähteeseen perustuvat interventiot vaikuttavat olevan tehokkain tapa parantaa matematiikan minäpystyvyyttä aikuisväestön keskuudessa. Matematiikan scaffolding-interventioita tai yhdistelmäinterventioita ei käytetyillä hakutermeillä löytynyt.
-
(2018)The aim of our research was to map how teachers experience their work and their attitude to school development. In addition we were interested in how the teachers perceive the future of their role and that of the school. The material was collected by interviewing two primary and two secondary school teachers. We interviewed at the schools where we found interested teachers, so the divide between the primary and the secondary teachers was incidental. Our method of interviewing was the theme framed interview. This was chosen because it allows the interviewee a freedom to talk widely about the subject, but it still gives a structured framework for the interview. The themes of the research were subdivided into four categories: being a teacher; the teacher’s role; the planning of the curriculum in the school and the attitude of the teachers towards the development of the school. In addition we asked the teachers to write an essay about the future of the teachers’ work and their school. In analysing the material we could use the themes as our framework. The themes springing out of the interviews were being a teacher, the role of the teacher, reforms and the future. Three important issues affecting the work of today’s teachers came up in the interviews. These were the increasing problems of pupils, the lack of training and insufficient time to do one’s work. The raise in pupils’ problems in school can at least partially be blamed on the increasing use of alcohol and drugs amongst the young and socio-economic problems experienced by parents. Pedagogic subjects especially were deemed lacking in the teacher training programme. Too much time is devoted to train student teachers in the subject matters and not enough time is used honing the skills to tackle the pastoral issues. Time management was the problem both when implementing reforms and co-ordinating work with colleagues. Teachers’ attitudes towards the reforms were generally positive. Experience showed that initiatives developed locally by teachers were more meaningful than the nationwide ones, because the results of the changes could be seen more quickly. The increasing socio-economic problems of pupils were seen to change the work of a teacher and the role of the school towards managing pastoral issues. Accordingly, the role of a teacher would become more concerned with raising the young and supporting the parents. The change in society and the increasing amount of information available will change teaching, thus encouraging students to get skills to seek information independently. Cooperation inside school, between school and parents and international cooperation will increase in the future according to the teachers. The results of our research cannot be generalised, but they will help us to understand the teachers’ work and the demands made on them in society both today and in the future.
-
(2019)Tämän tutkimuksen tavoitteena on tutkia käsityöntekijä Julia Latva-Panttilan elämäkertaa hänen käsitöistä käsin. Julia Latva-Panttilalta jäi valtava kokoelma käsitöitä hänen elämänsä varrelta ja hänet muistetaan tarkkana ja ahkerana käsityöntekijänä sekä erittäin aktiivisena Kurikan kansalaisopiston opiskelijana. Tutkimuksessa selvitetään, miten käsityöt ovat kulkeneet Julian mukana läpi hänen elämänsä sekä miten kansalaisopisto on vaikuttanut yksittäisen opiskelijan elämään. Tutkimusmenetelmänä käytettiin elämäkerrallista tapaustutkimusta. Tutkimuksen aineisto kerättiin haastattelemalla Julian vanhinta lasta Liisa Kirvestä. Aineistona toimi myös Liisa Kirveen Kurikan kansalaisopistossa keräämä haastatteluaineisto, johon osallistui neljä Julian tuntenutta henkilöä. Tutkimuksessa esiintyvät tapahtumat ovat ajoitettu aikajärjestykseen, mutta tarkkoja vuosilukuja kaikille tapahtumille ei ole. Huomioitavaa myös on, että haastattelu on toteutettu toisen ihmisen kertomana eli itse asianomainen Julia Latva-Panttila ei ole asioita kertonut ja muistellut. Julia Latva-Panttilan elämässä käsityöt olivat hyvin suuressa roolissa. Kudonta oli Julialle ehdottomasti tärkein käsityötekniikka. Julia oli käsitöitä tehdessään hyvin tarkka ja täsmällinen eikä sallinut epäsiistiä jälkeä. Käsityöt kulkivat Julian elämässä läpi eri elämänvaiheiden ja asutettujen kaupunkien. Tutkimuksessa selviää, että vapaalla sivistystyöllä oli erittäin suuri rooli Julian elämässä. Kansalaisopisto toi hänen eläkepäiviinsä rytmiä, ohjelmaa, seuraa ja uuden oppimista. Julia oli nopea ja innokas oppija, joka muistetaan kansalaisopistolla ahkerana opiskelijana. Kansalaisopisto ylläpiti Julian käsityöharrastusta ja toi siihen uusia ulottuvuuksia uusien käsityötekniikoiden avulla. Kansalaisopiston avulla Julia oppi sellaisia tekniikoita, joita hän tuskin olisi opetellut yksinään ilman seuraa ja opettajaa. Vapaa sivistystyö ylläpiti Julian kohdalla elämän mittaista harrastusta ja toteutti elinikäisen oppimisen periaatetta.
-
(2024)Tavoitteet. Luokanopettajan työ on vaativaa asiantuntijatyötä, jonka pohjana on Suomessa maisteritasoinen korkeakoulututkinto. Yksi keskeinen osa luokanopettajan työssä on opetettavien oppiaineiden aineenhallinta ja ainedidaktinen osaaminen. Tämän kandidaatin tutkielman tarkoituksena on kirjallisuuskatsauksen avulla selvittää, millainen rooli ainedidaktiikalla ja aineenhallinalla on luokanopettajakoulutuksessa ja saavatko luokanopettajaopiskelijat koulutuksen myötä riittävät valmiudet ainedidaktiikan ja aineenhallinnan osalta. Tutkimuksessa perehdytään tarkemmin taito- ja taideaineiden opetukseen sekä aineenhallinnan ja ainedidaktisen osaamisen merkitykseen näissä aineissa. Toteutus. Tutkielma toteutettiin kuvailevana kirjallisuuskatsauksena. Kirjallisuus kohdistui vertaisarvioituun kirjallisuuteen, jotka käsittelivät luokanopettajakoulutusta, didaktiikkaa, ainedidaktiikkaa, aineenhallintaa sekä taito- ja taideaineita ja niiden opetusta. Tiedonhaussa käytin kolmea eri tietokantaa (Finna, Helka, ja Google Scholar). Kirjallisuuden niukkuuden vuoksi en asettanut tiukkoja kriteerejä julkaisuajankohdalle ja lopulta aineisto koostui vuosina 2004–2023 ilmestyneestä kirjallisuudesta. Tulokset ja johtopäätökset. Aineenhallinnan ja oppiaineiden sisältöjen opetus luokanopettajakoulutuksessa on vähentynyt merkittävästi ja painotus on siirtynyt enemmän kohti ainedidaktisten taitojen opetusta ja oppimista. Kirjallisuuden perusteella moni valmistuneista luokanopettajasta kokee, ettei koulutus vastaa täysin luokanopettajan työtä, mutta tarkemmin opettajien aineenhallintaa ja ainedidaktisia valmiuksia selvittävää tutkimuskirjallisuutta ei löytynyt. Taito- ja taideaineiden osalta selvisi, että niiden opetus osana luokanopettajakoulutuksen monialaisia opintoja on vähentynyt, jonka vuoksi ei välttämättä voida taata, että kaikki oppilaat saavat pätevää taito- ja taideaineiden opetusta peruskoulun alaluokilla. Tutkimustietoa opettajien omista kokemuksista liittyen aineenhallintaan ja ainedidaktiseen osaamiseen löytyy kuitenkin vielä hyvin vähän. Aiheesta olisi tarpeellista tehdä lisätutkimusta tulevaisuudessa. Tuloksia voitaisiin mahdollisesti hyödyntää myös luokanopettajakoulutuksen kehittämisessä.
-
(2016)Aims. The purpose of this thesis is to study subject teachers’ conception of the special support given in schools. The special education system in Finland has been renewed in recent years. The special support given in schools is divided into three steps (general support, intensified support and special support) and it is called the tripartite support system. The idea behind this division is that the measure of support is planned individually according to the need for support (Basic Education Act, 1998/642). Previous studies have shown that the reform of the special education system has expanded the job description especially when it comes to elementary school teachers and subject teachers and this is experienced as add to the work load (OAJ, 2012). First, the intension of this thesis is to analyze how subject teachers emphasize the heterogeneity of the groups they teach. Furthermore, it is also reflected if there is a certain trend subject teachers discuss about their skills to support pupils with special needs. Finally, it is studied how subject teachers see their capacity and possibilities to provide sufficient support for learning and school attendance. Methodology. The thesis was a qualitative case study and the analyzing methods were discourse analysis and thematic analysis. Research material consisted of four semi-structured interviews of subject teachers. Results and conclusions. The study revealed that the teachers have positive attitudes towards students with special needs, although they had not received supplementary training to carry out the tripartite support system. The teachers had not participated in multiprofessional cooperation and they considered not having sufficient resources to support their students as the law and the Finnish National Core Curriculum demand. However, subject teachers judged that the special education support and the right for student counseling occurs in their school. According to these findings, subject teachers’ continuing education should still be increased. In addition, subject teachers should also become a solid part of the multiprofessional team planning the support for the students with special needs. Besides, it should be taken into account that teachers have sufficient resources to provide the support as required in the National Core Curriculum and Basic Education Act.
-
(2022)Tämän tutkimuksen tavoitteena oli saada tietoa ja ymmärrystä käsityönopettajan kokemuk-sesta oman kompetenssinsa riittävyydestä näkövammaisen oppilaan käsityön opettamiseen yleisopetuksen ryhmässä. Tarkoituksena oli saada tietää opettajien kokemuksia koulutuk-sesta saaduista keinoista näkövammaisen oppilaan käsityönopetuksen tueksi tai tieto siitä, mistä kompetenssi näkövammaisen oppilaan opettamiseen syntyy. Kvalitatiivisen tutkimuksen aineisto kerättiin kyselylomakkeilla ja tutkimuksen aineisto koostui 4 pääkaupunkiseudun opettajan vastauksista. Kohderyhmään kuuluvilta henkilöiltä tiedustel-tiin ensin suullisesti kiinnostusta osallistua tutkimukseen. Kiinnostuksensa ilmaiseville lähetet-tiin kyselylomake sähköpostin välityksellä. Kysymyslomakkeella kysyttiin taustatietoja sulje-tuilla kysymyksillä ja avoimilla kysymyksillä selvitettiin vastaajien kokemusta näkövammai-sen oppilaan opetuksesta yleisopetuksen käsityönryhmässä. Tutkimusaineisto analysoitiin laadullisena sisällönanalyysina. Vastauksista keskityttiin etsimään yleistyksiä, joiden pohjalta pystyi muodostamaan käsityksen aineenopettajan kompetenssista näkövammaisen käsityön opetuksessa. Tutkimustuloksista saatiin selville, että opettajan koulutuksen tai työpaikan täydennyskoulu-tusten ei katsottu antavan valmiuksia opettaa käsityötä näkövammaiselle oppilaalle yleisope-tuksen ryhmässä. Kompetenssin näkövammaisen oppilaan käsityön opettamiseen todettiin olevan seurausta opettajan omasta aktiivisuudesta ja työvuosien aikana kertyvästä koke-muksesta. Tutkimusta asiasta pitäisi tehdä enemmän ja laajemmin, jos haluttaisiin selkeämpi kuva näkövammaisen oppilaan käsityön opettamisesta yleisopetuksen ryhmässä.
-
(2016)The purpose of this study is to find out intangible rewarding ways in Uimahyppyseura Tiirat Ry. In this study I focus on sport clubs intangible rewarding ways which they offer to clubs actors; what different ways of intangible rewarding is used and how those could be developed? My purpose is to offer information about the different ways of intangible rewarding in the club and their developing needs. To consider different aspects and to ensure coverage and scope of the material, I have chosen actors who have been working in the club already for a longer time. The study uses a theory based content analysis and the classification has been made on the basis of earlier research. Based on the results there are different intangible rewarding ways used in the club. There has not been paid particular attention to rewarding and especially intangible rewarding, and intangible rewarding ways have developed among other activities. There hasn’t been systematic invest in intangible rewarding and the ways of intangible rewarding should be developed in different ways. Moreover the club doesn’t have a rewarding strategy. In the future, the club should develop its intangible rewarding especially in tutoring and feedback which were the major lacks in intangible rewarding. This would improve the employees work motivation and commitment and it would help the club distinguish itself from other competitions in the field.
-
(2020)Tämän kandidaatin tutkielman tarkoituksena oli koostaa aikaisempia tutkimuksia kuvailevan kirjallisuuskatsauksen keinoin ja tarkastella onko luonnossa olemisella ja liikkumisella sellaisia ihmisen hyvinvointia edistäviä tekijöitä, joita voidaan hyödyntää kasvatuksen ja koulutuksen kontekstissa ekososiaalisen sivistyksen teorian näkökulmasta. Tutkimuskysymykseni ovat 1. Millaisia aineettomia hyötyjä luonto tarjoaa ihmisen hyvinvoinnin edistämiseen? 2. Miten luonnon tarjoamia hyvinvointivaikutuksia voidaan hyödyntää opetuksessa ja kasvatuksessa ekososiaalisen sivistyksen näkökulmasta varhaiskasvatuksen ja peruskoulun kontekstissa? Aineisto muodostui Googlen Scholar (3), Journal (3) ja Helka (3) tietokannoista kerätyistä artikkeleista. Yksi tutkimuksista valikoitui mukaan taustatutkimusta tehdessäni. Aineisto koostui kymmenestä (10) tutkimusartikkelista, joista seitsemän (7) on suomeksi, yksi suomalainen tutkimus, joka on englanniksi ja kaksi (2) espanjalaista tutkimusta, jotka olivat englanninkielisiä. Aineiston analyysi toteutettiin sisällön analyysin keinoin hyödyntäen teoriaohjaavasti suuntautunutta menetelmää. Tulokset antoivat viitteitä siitä, että luonnossa oleminen voi parantaa ihmisen psyykkistä, sosiaalista sekä fyysistä hyvinvointia ja vihreä ympäristö edistää lasten kognitiivisia taitoja, kuten työmuistia ja tarkkaavaisuutta. Työelämän kontekstiin liittyvässä tutkimuksessa havaittiin, että luonnossa olemisella ja ulkoilulla on vaikutusta positiivisesti työn imuun, tarmokkuuteen sekä tuottavuuteen. Tulosten perusteella luonnon hyvinvointivaikutuksia voisi hyödyntää myös varhaiskasvatuksen ja peruskoulun kontekstissa ekososiaalinen sivistys huomioiden.
-
(2018)The purposes. Aino (1894 – 1949) and Alvar Aalto (1898 – 1976) were architects and designers whose work is well known around the world. Aalto had a holistic way of thinking about architectural work, which meant creating detailed compilations, including designing textiles also. Artek used other textile producers too, but this paper focuses on the textiles Aino and Alvar Aalto designed themselves for their interior designs, furniture and world exhibitions. The purpose of this research is to figure out what textiles Aino Aalto designed at the time when Artek was founded in the 30´s and what textiles Alvar Aalto designed later, in the 50’s. Aino and especially Alvar Aalto’s architectural work and furniture design has been researched extensively, but less has been written of their textiles. Therefore, one purpose of this research is to lighten this less known area of the Aalto’s work. The methods. For the artefact study in this research I photographed every fabric sample (over 100pcs) in the Alvar Aalto Archives in Jyväskylä and sorted them by the models/prints, colours and designers. The following steps in the research were done based on the photographs. There were five different models designed by Aino Aalto among the samples, four of them were screen printed fabrics and one was a woven textile. There were five different prints designed by Alvar Aalto. For closer examination, four of Aino Aalto’s and four of Alvar Aalto’s textiles were chosen for this research. The research work analyses the textile design careers of the Aalto’s and how their fabric designs have been in use. The conclusions. Many different colour variations exist of these print designs and they have been printed on various fabrics, for example same print were printed on upholstery and curtain materials. Aino Aalto’s fabric designs have stayed as part of design history and have not been manufactured ever since. She ended up designing fabrics when she worked as Artistic Director in Artek. Alvar Aalto’s ”Siena”-fabric is still in production by Artek, perhaps because of its timeless design.
-
(2020)Viime syksynä suorittamani opetusharjoittelun jälkeen minulle muodostui vahva mielenkiinto tutustua tarkemmin siihen, mitä opettajan ja oppilaan välisestä suhteesta on tutkittu. Tutustuttuani aihepiirin tutkimuksiin minulle selvisi, että opettajan ja oppilaan välisen positiivisen suhteen on tutkittu olevan yhteydessä oppilaan koulumenestykseen (Fredriksen & Rhodes, 2004, s. 45). Suhteen laadun on tutkittu olevan yhteydessä sen lisäksi myös muihin oppilaan kannalta tärkeisiin asioihin, kuten esimerkiksi oppilaan kouluun sitoutumiseen ja jaksamiseen (Birch & Ladd, 1997 s. 62; Muhonen ym., 2016, s. 113). Tässä tutkielmassa tarkastelen opettajan ja oppilaan välistä ammatillista suhdetta. Tarkoituksenani on määritellä, mitkä eri tekijät vaikuttavat siihen, millaiseksi opettajan ja oppilaan välinen pedagoginen suhde muodostuu alakoulussa. Tutkielma toteutettiin kuvailevana kirjallisuuskatsauksena kevään 2020 aikana. Kuvailevalle kirjallisuuskatsaukselle on tyypillistä, että sen avulla jostakin tietystä asiasta pyritään luomaan mahdollisimman laaja yhteenveto. Tässä tutkielmassa tutkimusaineistoa etsittiin pääsääntöisesti Helsingin yliopiston Helka-kirjastosta ja Google Scholar hakukoneesta. Hakusanoina toimivat muun muassa ’’Student-teacher relationship’’, ’’Pedagogical relation’’ ja ’’Sosiaaliset suhteet’’. Aineistokseni valikoituivat pääosin 2000-luvulla ilmestyneet suomen- ja englanninkieliset teokset, jotka sisälsivät tutkimuskysymykseni kannalta oleellisia tuloksia. Käytin tutkielmassani 33 eri lähdeteosta, joista 13 vastasi suoraan tutkimuskysymykseeni. Määrittelin löytämästäni tutkimusaineistosta pedagogiseen suhteeseen vaikuttaviksi päätekijöiksi ympäristön, opettajan ja oppilaan. Ympäristöön liittyviksi alatekijöiksi määrittelin ajan ja muut oppilaat. Opettajaan ja oppilaaseen liittyviksi alatekijöiksi määrittelin opetusmetodit, etnisen taustan, luonteenpiirteet, sukupuolen, perhetaustan, oppimisvaikeudet, oppilaan asenteen ja kehitysvammat. Vaikka osa suhteeseen vaikuttavista tekijöistä liittyy melko pysyviin ihmisen ominaisuuksiin, on opettajan tärkeä tiedostaa oman toimintansa reflektointi ensisijaisena keinona suhteiden laadun parantamisessa. Tarkoituksenani on tutkia pedagogista suhdetta lisää pro-gradu tutkielmassani oppilaiden kokemusten näkökulmasta.
-
(2021)Tämän kvalitatiivisen kyselytutkimuksen tavoite oli ymmärtää aistiyliherkän lapsen vaatetukseen, tekstiilimateriaaleihin ja yksityiskohtiin, liittyviä haasteita arjessa. Aiemmat tutkimukset tekstiilimateriaaleista eivät ole käsitelleet aistiyliherkkiä lapsia, vaan muun muassa materiaalien tuntuominaisuuksia sekä tutkimuksia siitä, miten aikuiset tuntevat erilaiset tekstiilimateriaalit tai millaisia tunteita erilaiset materiaalit ihmisissä herättävät. Tutkimustiedolle aistiyliherkkien lasten vaatetuksesta kohderyhmänä olisi tarvetta. Tutkimuksen aineisto koostui 66 aistiyliherkän lapsen vanhemman vastauksesta. Heille lähe-tettiin nimettömästi kyselylomake Facebook ryhmän ”Aistiva- aistiyliherkän lapsen vanhemmat” kautta. Kyselylomakkeella selvitettiin avointen kysymysten avulla, millaisia materiaaleja lapsi kokee miellyttävänä ja mitkä materiaalit ja yksityiskohdat aiheuttavat lapselle epämiellyttäviä tuntemuksia. Aineisto käsiteltiin laadullisena sisällönanalyysina ja täydennettiin kvantifioinnilla, jolla saatiin selvitettyä, kuinka monta kertaa tietyt vastaukset mainittiin vastauslo-makkeissa. Tutkimuksen tulokset osoittivat, että aistiyliherkät lapset kokivat miellyttävimmiksi materiaaleikseen puuvillan ja pehmeät materiaalit. Kovia ja jäykkiä vaatteita vältettiin ja villa nostettiin materiaaleista epämiellyttävämmäksi. Aistiyliherkät lapset toivoivat vaatteiden olevan mahdollisimman paljon saumattomia, pesulaputtomia ja väljiä, ilman vetoketjuja ja nappeja. Vastauksista ilmeni, että erilaisia vaatteita oli vaikea löytää kaupoista aistiyliherkille lapsille. Etenkin sopivien housujen, erilaisten ulkovaatteiden ja sukkien löytäminen oli haasteellista. Tulokset osoittivat, että aistiyliherkkien lasten tarpeisiin vastaaminen vaatesuunnittelussa olisi mahdollista, sillä esiin nousseet tarpeet vaatisivat melko pieniä muutoksia lastenvaatteisiin. Tutkimustulosten pohjalta voidaan todeta useita jatkotutkimus mahdollisuuksia. Aistiyliherkkien lasten äänen kuuleminen, vaatesuunnittelijoiden tiedon lisääminen ja erilaisten muiden tahojen, kuten toimintaterapeuttien kokemusten tutkiminen toisi aistiyliherkkien lasten arkeen paljon lisää tietoa ja ymmärrystä.
-
(2024)Aistitiedon käsittely on olennainen osa ihmisen toimintaa ja haasteet tällä alueella voivat vaikuttaa laaja-alaisesti yksilön toimintakykyyn. Aiemmat tutkimukset ovat havainneet aistiyliherkkyyksien haastavan päivittäistä toimintaa etenkin pienten lasten keskuudessa. Hermoston yliherkkyys ärsykkeille voi johtaa epätyypillisiin reaktioihin kontekstin kannalta, mikä korostaa ympäristön vaatimusten merkitystä käyttäytymiselle ja oppimiselle. Aiemmat tutkimukset osoittavat, että kouluympäristö voi olla kuormittava aistiärsykkeiden osalta, sillä oppilaiden mahdollisuus hallita ärsykkeitä koulukontekstissa on vähäinen. Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin aistiyliherkkyyksien ilmenemismuotoja alakouluikäisillä lapsilla sekä niiden yhteyttä osallisuuteen kouluympäristössä. Tavoitteena oli muodostaa kokonaiskuva aistiyliherkkyyksien ilmenemisestä kouluympäristössä ja niiden vaikutuksista laajemmin lapsen koulutoimintaan. Tutkimus toteutettiin kuvailevana kirjallisuuskatsauksena. Aineisto kerättiin alkuvuonna 2024 neljästä eri tietokannasta. Aineistoon valikoitui 10 vertaisarvioitua artikkelia, joissa aistiyliherkkyyksiä tutkittiin eri kohderyhmillä. Aineisto analysoitiin käyttämällä sisällönanalyysiä. Tutkimustulokset osoittivat, että aistiyliherkkyydet voivat ilmetä yksilöllisesti käyttäytymisessä ja tunteiden säätelyssä, mitkä voivat vaikuttaa myös akateemiseen suoriutumiseen. Ahdistuneisuus, tarkkaamattomuus, kiihtynyt käyttäytyminen sekä haasteet auditiivisen materiaalin suodattamisessa nousivat tyypillisiksi aistiyliherkkyyksien ilmenemismuodoiksi. Aistiyliherkkyydet yhdessä neurologisten häiriöiden kanssa saivat haastavampia ilmenemismuotoja, jolloin myös niiden yhteys osallisuuteen havaittiin merkittäväksi. Lievemmissä haasteissa aistiyliherkkyyksien yhteyttä osallisuuteen ei havaittu. Kouluympäristö esiintyi arvaamattomana aistiärsykkeiden osalta, mikä korostaa tarvetta kiinnittää huomiota kouluympäristön suunnitteluun. Luokkahuoneympäristön muokkaaminen aistijärjestelmiä vähemmän kuormittavaksi on keskeistä oppimis- ja toimintaedellytysten parantamiseksi.
-
(2023)Keskustelu ja koulutuspolitiikan suuntaukset koskien inkluusiota lisäävät kouluissa paineita puheen sensitiivisyydelle. Samalla kuitenkin erityisoppilaiden kasvavasta ja laajenevasta joukosta on osattava puhua oikein termein, ja heidän erilaisia tarpeitansa on resurssien kannalta tärkeää sanoittaa. Tutkimuksen tarkoituksena on siis ymmärtää erityisopettajan tuottamaa nimeämistä ja hänen käyttämiään termejä erityisoppilaista. Lisäksi selvittää erityisopettajan näkökulmien kautta nimeämisen tarvittavuutta, ja siitä mahdollisesti seuraavaa leimautumisen mahdollisuuksia. Tutkimusta lähestytään kysymyksellä: Miten erityisopettaja nimeää eritysoppilaita koulun kontekstissa? Koska kyseessä oli empiirinen tutkimus osana laadullisen tutkimuksen kenttää, aineisto kerättiin puolistrukturoidulla teemahaastattelulla. Haastatteluun valikoitunut henkilö oli erityispedagogiikan alalla pitkään toiminut opettaja. Kun haastattelu oli saatu litteroitua, aineisto oli selkeästi jaettavissa teemoittain kolmeen eri luokkaan, jonka jälkeen sitä voitiin temaattisesti analysoida. Tutkimustulosten perusteella erityisoppilaiden nimeämistä ja heidän ongelmien ja haasteiden esille tuomista keskustelussa voidaan selittää usean näkökulman kautta. Erityisopettajan mukaan nimeämisessä ja ongelmien tai haasteiden sanoittamisessa on kyseessä usein kuitenkin luonnollinen tarve sanoittaa asioita. Oppilaiden kuulen on tärkein löytää kaikista kannustavimmat ja kuvailevimmat sanat, mutta tilanteissa, kuten ammatillisessa yhteistyössä asioista on osattava puhua niiden oikeilla sanoilla. Ei-erityisopettajien tapaa tuottaa puhetta erityisoppilaista toisaalta voi olla selittämässä edelleen heidän lähtökohtansa kohdata erilaisuutta.
-
(2020)Tavoitteet. Vain kolmannes suomalaisista nuorista kokee saavansa kunnollisia valmiuksia kouluun tai lähiympäristöön vaikuttamiseen (Myllyniemi 2018). Samanaikaisesti 83% alaluokkien opettajista katsoo, ettei ole saanut riittävästi koulutusta demokratiakasvatuksen toteuttamiseen koulussa (Opetushallitus 2011). Tämän tutkimuksen tavoitteena oli tarkastella, millaisia yhteiskunnallisia toimijoita opettajaopiskelijat ovat, miten he näkevät yhteiskunnalliseen aktiivisuuteen kasvattamisen ja millaisia valmiuksia opettajankoulutus antaa yhteiskunnalliseen aktiivisuuteen kasvattamiseen. Teoreettisenä viitekehyksenä käytän aktiivisen kansalaisen ja demokratiakasvatuksen käsitteitä. Menetelmät. Tutkimus toteutettiin kuvailevana kirjallisuuskatsauksena. Aineisto koostui kahdeksasta vertaisarvioidusta artikkelista, joista kolmessa käsiteltiin suomalaista opettajaopiskelijaa ja opettajankoulutuslaitosta. Tulokset ja johtopäätökset. Opettajaopiskelijat pitivät aktiiviseen kansalaisuuteen kasvattamista tärkeänä tavoitteena. Suomalaiset opettajaopiskelijat pitivät opettajaa yhteiskunnallisena vaikuttajana ja käyttivät demokraattisia menetelmiä opetuksessaan. Erilaisilla kansalaiskasvatukseen liittyvillä ohjelmilla oli vaikutusta opettajaopiskelijoiden yhteiskunnallisen ymmärryksen kasvuun, mutta kriittisyys ei johtanut yhteiskunnallisen toimijuuden kehittymiseen. Suomalainen opettajaopiskelija lähestyi tarkasteltavassa aineistossa yhteiskunnallista kasvatusta säilyttävän perinteen kautta siinä missä muut länsimaalaiset opettajaopiskelijat näkivät tärkeänä kriittisemmän lähestymistavan yhteiskuntaan. Tässä mielessä suomalainen opettajaopiskelija asemoituu lähemmäs turkkilaisia opiskelutovereitaan kuin länsimaisia opiskelijakollegoitaan.
-
(2016)Aphasia is an aquired language disorder that can follow the loss or damage of brain tissue. A lot of methods for speech and language rehabilitation of aphasia have been developed and their efficacy in the chronic stages of aphasia have been studied. In Finland more than 6000 people each year are affected by aphasia as a result of a left-hemisphere stroke or other damage to the language areas of the brain. Most of them are patients of speech and langugage pathologists from the acute stage on, but there aren’t many studies of the methods or efficacy of rehabilitation of acute aphasia. In this study the purpose is to introduce previous research that have looked into the methods used by speech and language pathologists in the acute phase of aphasia, as well as to find information on the effectiveness of these methods. This study is a descriptive literature review. The data was collected using EBSCO-, ProQuest Linguistics - and PubMed databases. The search terms used in this descriptive literature review were aphasia, early, acute, rehabilitation and intervention. Data collection followed the selection criteria set out in the study: 1) the research was peer-reviewed, 2) year of publication from 2000 to 2016, 3) available in English language, 4) full text available, 5) The studied subject was speech and language pathology rehabilitation to people with aphasia following stroke and the rehabilitation began within 2 weeks after lesion and was carried out during 3 months from the starting point. The search returned 113 articles from which the application of selection criteria produced the final data of 7 items. Information retrieval and interpretation of data followed the principles of descriptive literature review. No conclusive evidence of the effectiveness acute aphasia speech therapy rehabilitation came up in my study. However, it would appear that the stroke patients not only tolerated but in many case benefitted from up to daily speech therapy rehabilitation. Methods used in the acute phase rehabilitation are not spesific to early interventions, but identical to those of chronic aphasia rehabilitation and their use often continues seamlessly from the acute stage onwards. Their usability in the acute phase after stroke was good.
-
(2020)Lapsen kilpaurheiluharrastus vaatii koko perheeltä ajankäytön suunnittelua. Itse entisenä kilpaurheilijana olen kokenut harrastuksen vaikutuksen kilpaurheilevan lapsen ajankäyttöön. Tämän lisäksi minua kiinnostaa tutkia, miten kilpaurheiluharrastus määrittelee koko perheen ajankäyttöä. Tutkimuksen haasteeksi muodostui aiheesta tehtyjen aiempien tutkimusten vähäisyys. Aikaisemmat tutkimukset ovat olleet ajankäyttötutkimuksia perheiden, nuorten ja työssäkäyvien ajankäytöstä. Kilpaurheilun ja liikunnan määrää on tutkittu urheilijoiden itse täyttämillä urheilupäiväkirjoilla ja kyselyillä. Tämän kirjallisuuskatsauksen tarkoituksena on näihin aiempiin tutkimuksiin perustuen muodostaa yhtenäinen synteesi, joka vastaa tutkimuskysymykseeni: millaista ajankäyttö on kilpaurheilevan lapsen perheessä? Tutkielma on tehty kuvailevana kirjallisuuskatsauksena, jonka aineisto koostuu kuudesta eri tutkimuksesta. Kirjallisuuskatsaukseni aineisto löytyi pääosin Googlen, Google Scholarin ja Helsingin yliopiston hakupalveluiden Helkan ja Heldan kautta. Valitsin aineistoa katsaukseeni sen perusteella, miten aineisto soveltui ja vastasi tutkimuskysymykseeni. Tutkimuskysymykseni on laaja, jonka takia muodostin tutkimuskysymyksen avuksi kahdeksan alakysymystä. Alakysymykset käsittelevät ajankäyttöä eri näkökulmista, jolloin ne yhdessä vastaavat itse päätutkimuskysymykseeni. Aineistoni keruu ja analysointi toteutettiin kuvailevalle kirjallisuuskatsaukselle tyypilliseen tapaan aineistolähtöisesti. Aineisto analysoitiin hyödyntämällä analyysitekniikkana koodaamista. Tarkoituksena on koota yhteen aiheesta tehtyjä aiempia tutkimuksia, tiivistää niistä esiin tulleita tutkimustuloksia ja muodostaa uusia näkökulmia. Nuoren kilpaurheilun harrastamiseen kuluu merkittävä osa hänen ajastaan. Kilpaurheilijoille nuorille liikuntaa ja urheilua kertyi viikon aikana suuri määrä, joka vaihtelee iästä ja urheilulajista riippuen. 13–18-vuotiailla kilpaurheilijoilla harjoitusten määrä oli jopa noin 18 tuntia viikossa. Vanhempien ansio- ja kotityöt vievät suuren osan vuorokaudesta. Heille vapaa-aikaa kertyi päivittäin noin neljä ja puoli tuntia. Tuloksista ei ollut mahdollista havaita, kuinka paljon aikaa vanhemmilta menee lastensa harrastuksen osallistumiseen. Suurin osa kilpaurheilijoiden lasten vanhemmista kertoi osallistuvansa lapsen harrastukseen enimmikseen kuljettamalla lasta harjoituksiin ja kilpailutapahtumiin. Jatkotutkimusideana olisi tutkia empiirisesti esimerkiksi päiväkirja-aineiston avulla kilpaurheilevan lapsen perheen ajankäyttöä, jolloin myös vanhempien osallistumisesta saisi kattavia tutkimustuloksia.
-
(2018)In my bachelor thesis, I wanted to research experiences of participants of Käden taidot courses at Vantaa Adult Education Institute of Tikkurila. I chosed Adult Education Institute of Tikkurila as research target, because it is one of the biggest adult institute in Finland. I wanted to find out following themes: what kind of different motives people had to take part in different kind of Käden taidot courses and what kind of preconceptions they had toward these courses. I also wanted to find out how these preconceptions came true. Inquiry method I used, was survey, because with it, it is easy to handle big sampling and it is easy to answer anonymously. Inquiry method I used was based on Likert scale multiple choice questions and open questions. In the inquiry form every multiple choice was followed by open question where the participants could define the answer they gave. I took 60 forms to the Adult Education Institute and I ged back 24, so the answering percentage was 40. The classification of my inquiry based on qualitative and narrative analysis. Based on the answers I get, I divited participants to three different groups; “the Repeater”, “the Hang arounder” and “the Knower”. The repeater wats to revise a course again, because it is possible to learn something new. The Hang arounder takes part to a course, because the reference group is so good, even if she/he wants to learn something new. To the Knower it is most important to learn something new, when the social aspect has a minor role. Named groups went one on the other and it was difficult to make accurate categorizations. All the respondents agreed that all preconceptions towar courses came true and they were educational. In addition to they served social needs.
Now showing items 61-80 of 3699