Browsing by Subject "ravitsemuskasvatus"
Now showing items 1-4 of 4
-
(2022)Tavoitteet. Tämän kirjallisuuskatsauksen tavoitteena on kerätä yhteen tietoa ravitsemuskasvatuksen interventioista sekä niiden toimivuudesta koulukontekstissa peruskoulu- sekä lukioikäisillä eli noin 4 – 19-vuotiailla. Tarkoituksena oli selvittää, minkälaisilla koulussa toteutettavilla ravitsemuksen interventioilla ja keinoilla voidaan edistää lasten ja nuorten terveellisempiä ruokailutottumuksia ja ehkäistä lapsuus- ja nuoruusajan ylipainoa. Menetelmät. Tutkimustapana käytettiin umbrella review-menetelmää, jolla kootaan aikaisempia systemaattisia kirjallisuuskatsauksia yhteen ja tarkastellaan niissä toimiviksi todettuja keinoja terveellisten ravitsemustottumusten edistämiseen sekä ylipainon ehkäisemiseen lapsilla ja nuorilla koulukontekstissa. Aineistoksi valikoitui yhteensä seitsemän systemaattista kirjallisuuskatsausta, joiden julkaisuajankohta oli vuosina 2010-2022. Tulokset ja johtopäätökset. Tutkimuksen tulokset osoittavat, että erilaisilla interventioilla on mahdollista vaikuttaa lasten ja nuorten terveellisten ravitsemustottumusten edistämiseen ja terveellisempiin ruokavalintoihin. Intervention suunnittelulla ja toteutuksella on kuitenkin ratkaiseva merkitys. Erityisesti ympäristön muokkaamiseen perustuvat interventiot näyttäytyivät tehokkaina. Jatkotutkimuksissa tulisi ottaa huomioon sukupuolten väliset erot, pitkäaikaisvaikutusten seuranta, jotta interventioiden vaikutukset olisivat mahdollisimman tehokkaita myös pitkällä aikavälillä, sekä Pohjoismaiden eriävät tulokset käyttäytymiseen vaikuttavien interventioiden osalta. Interventioita tulisi myös tarkastella tulevissa tutkimuksissa erityisesti haavoittuvissa ryhmissä ja sosioekonomisesti alemman statuksen ryhmissä. Näiden edellä mainittujen ryhmien osalta myös pitkäaikaisvaikutusten tutkiminen olisi erityisen tärkeää.
-
(2024)Tavoitteet. Ruokasuhteen pedagogisessa viitekehyksessä nostetaan esiin ruokakasvattajan oman ruokasuhteen merkitys ruokakasvatustoiminnassa. Aiheeseen liittyy kuitenkin vielä vähän tutkimusta. Sen sijaan katsomusaineiden ja liikunnan tutkimuksessa on havaittu opettajan kokemusten ja käsitysten vaikuttavan opetukseen. Tämän tutkielman tavoitteena on kuvata kotitalousopettajien kokemuksia ruokasuhteensa ja kotitalousopetuksessa tapahtuvan ruokakasvatuksen välisistä suhteista. Menetelmät. Tutkimus toteutettiin laadullisena tutkimuksena, jonka aineistona toimivat kotita-lousopettajien kirjoittamat kirjoitelmat. Kirjoitelmien pohjana toimivat kolme ruokasuhdetta ja ruokakasvatusta käsittelevää tehtävää. Aineiston keräämiseen hyödynnettiin Kotitalouspedagogiopiskelijat ry:n sosiaalisen median kanavia sekä suoraan kohdennettuja sähköpostiviestejä. Lopullinen kerätty aineisto (n=4) analysoitiin sekä teoriaohjaavan sisällönanalyysin keinoin ruokasuhteen pedagogista viitekehystä hyödyntäen että aineistolähtöisen sisäl-lönanalyysin keinoin. Tulokset ja johtopäätökset. Kotitalousopettajien ruokasuhteita kuvattiin kuuden näkökulman kautta, joihin liittyi ruokasuhteen pedagogisen viitekehyksen näkökulmat. Ruokasuhteiden ja ruokakasvatuksen välille löydettiin kahdenlaisia yhteyksiä: oman ruokasuhteen mukainen toiminta sekä ruokasuhteen vastainen toiminta. Näiden lisäksi opettajat kuvasivat sekä oman ruokasuhteen ulottuvuuksien esittämistä että piilottamista ruokakasvatustoiminnassa. Kotita-lousopettajan ruokasuhteen vaikutusta ruokakasvatukseen tulisi tutkia enemmän, jotta se osattaisiin huomioida niin opetustyössä kuin tulevien kotitalousopettajien koulutuksessa. Ruokasuhteen pedagogista viitekehystä voisi hyödyntää opettajien pedagogisena työvälineenä yhä laajemmin.
-
(2024)Tavoitteet. Ruokasuhteen pedagogisessa viitekehyksessä nostetaan esiin ruokakasvattajan oman ruokasuhteen merkitys ruokakasvatustoiminnassa. Aiheeseen liittyy kuitenkin vielä vähän tutkimusta. Sen sijaan katsomusaineiden ja liikunnan tutkimuksessa on havaittu opettajan kokemusten ja käsitysten vaikuttavan opetukseen. Tämän tutkielman tavoitteena on kuvata kotitalousopettajien kokemuksia ruokasuhteensa ja kotitalousopetuksessa tapahtuvan ruokakasvatuksen välisistä suhteista. Menetelmät. Tutkimus toteutettiin laadullisena tutkimuksena, jonka aineistona toimivat kotitalousopettajien kirjoittamat kirjoitelmat. Kirjoitelmien pohjana toimivat kolme ruokasuhdetta ja ruokakasvatusta käsittelevää tehtävää. Aineiston keräämiseen hyödynnettiin Kotitalouspedagogiopiskelijat ry:n sosiaalisen median kanavia sekä suoraan kohdennettuja sähköpostiviestejä. Lopullinen kerätty aineisto (n=4) analysoitiin sekä teoriaohjaavan sisällönanalyysin keinoin ruokasuhteen pedagogista viitekehystä hyödyntäen että aineistolähtöisen sisäl-lönanalyysin keinoin. Tulokset ja johtopäätökset. Kotitalousopettajien ruokasuhteita kuvattiin kuuden näkökulman kautta, joihin liittyi ruokasuhteen pedagogisen viitekehyksen näkökulmat. Ruokasuhteiden ja ruokakasvatuksen välille löydettiin kahdenlaisia yhteyksiä: oman ruokasuhteen mukainen toiminta sekä ruokasuhteen vastainen toiminta. Näiden lisäksi opettajat kuvasivat sekä oman ruokasuhteen ulottuvuuksien esittämistä että piilottamista ruokakasvatustoiminnassa. Kotita-lousopettajan ruokasuhteen vaikutusta ruokakasvatukseen tulisi tutkia enemmän, jotta se osattaisiin huomioida niin opetustyössä kuin tulevien kotitalousopettajien koulutuksessa. Ruokasuhteen pedagogista viitekehystä voisi hyödyntää opettajien pedagogisena työvälineenä yhä laajemmin.
-
(2021)Lapsen varhaiset kokemukset vaikuttavat hänen ruokatottumuksiinsa myöhemmässä elämässä (Valtion ravitsemusneuvottelukunta 2019, s.13). Tämän takia ruokakasvatus aloitetaan jo päiväkodissa. Päiväkoti-ikäisiä lapsia kasvattaessa tulee huomioida lapsen tapa oppia uutta. Lapsi oppii esimerkiksi leikin, taiteen ja tutkimisen kautta (Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet 2018, s.21–22; Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2014, s.16). Lastenkirjallisuus, siitä syntyvät keskustelut ja toiminta ovat tapoja toteuttaa ruokakasvatusta. Se miten ruokaa kuvataan lastenkirjallisuudessa, on kontekstisidonnaista, sillä kyseisen ajan ja paikan ruoka- ja tapakulttuuri vaikuttavat sen hetken lastenkirjallisuuteen (Lappalainen 2006, s.131). Myös ruokaan ja syömiseen liittyvän kasvatuksen tavoitteet ovat vaihdelleet eri vuosikymmeninä. Tämän päivän suomalaisessa kontekstissa ruokakasvatuksen tärkeimmät tavoitteet ovat myönteisen ruokasuhteen edistäminen sekä monipuolisten ja terveellisten ruokatottumusten tukeminen (Valtion ravitsemusneuvottelukunta 2018, s.29). Tässä tutkimuksessa määrittelin ruokakasvatuksen osa-alueet, ja analysoin, miten ne esiintyvät valitsemissani lastenkirjoissa ja miten eri vuosikymmenten lastenkirjoissa kuvataan ruokakasvatusta. Tutkimustehtäväni on selvittää, millaista käsitystä ruoasta ja syömisestä valitsemani lastenkirjat välittävät. Tutkimuksen aineistoksi valitsin Varhaiskasvatussuunnitelman perusteet (2018), Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteet (2014) sekä lastenkirjat Minäpä tiedän minne ruoka menee (Maynard 1998), Veeran keittiöpuuhat (Havukainen & Toivonen 2002) ja Beppe ja mausteyllätys (Hytönen & Mallius 2019). Nämä lastenkirjat ovat päiväkoti-ikäisille suunnattuja kuvakirjoja, jotka liittyvät ruokakasvatukseen, ruokaan ja syömiseen. Analysoin opetussuunnitelmat sisällönanalyysillä, ja muodostin tämän pohjalta ruokakasvatuksen osa-alueet. Luokittelin kolmen valitsemani lastenkirjan ruokaan ja syömiseen liittyvät sisällöt näiden ruokakasvatuksen osa-alueiden pohjalta. Käytin lastenkirjojen analyysiin sisällönanalyysiä sekä sisällönerittelyä. Varhaiskasvatusta ja esiopetusta ohjaavien asiakirjojen pohjalta muodostin 3 pääluokkaa ja niiden alle 11 ruokakasvatuksen osa-aluetta. Pääluokat olivat Terveysosaaminen, Miellyttävä ruokahetki sekä Ruoan kautta ja ruoasta oppiminen. Ruoan kautta ja ruoasta oppiminen -pääluokkaan kuului muun muassa Ruokaan liittyvä osaaminen ja ruokasanasto, Monikulttuurinen ruoka- ja tapakulttuuri sekä Ruoka katsomuskasvatuksen välineenä -osa-alueet. Ruokaan liittyvä osaaminen ja ruokasanasto -osa-alue oli nostettu eniten esiin valitsemissani kolmessa lastenkirjassa, kun taas monikulttuurista ruoka- ja tapakulttuuria tai ruokaa katsomuskasvatuksen välineenä ei käsitelty lainkaan näissä kolmessa kirjassa. Terveysosaamisen pääluokkaan kuuluva Hygienia-osa-alue esiintyi vain 2000-luvun lastenkirjassa. Pohdin, että 2020-luvun lastenkirjallisuudessa hygienia voi korostua johtuen vuonna 2019 alkaneesta Koronapandemiasta. Voi myös olla, että hygieniaan liittyen lastenkirjoihin tulee uusia sisältöjä, kuten kasvomaskin ja käsidesin käyttöä. Käytännön tasolla tutkimuksestani mieleeni nousee ajatus, että varhaiskasvatuksen ja esiopetuksen kasvattajien tulisi huomioida päiväkodissa ruokakasvatukseen käytettävien lastenkirjojen julkaisuajankohta ja ruokakasvatuksen osa-alueiden esiintyminen näissä kirjoissa. Kirjavalinnoissa tulee huomioida, että 1990-luvun ja 2000-luvun ravitsemuskasvatuksen tavoitteet ovat olleet suppeammat kuin 2010-luvun ruokakasvatuksen tavoitteet.
Now showing items 1-4 of 4