Browsing by Title
Now showing items 167-186 of 615
-
(2020)Tavoitteet. Ikätoverisuhteet ovat vuorovaikutussuhteita, joita lapsi muodostaa vertaisryhmässään saman ikäisten ja kehitykseltä vastaavalla tasolla olevien ihmisten kanssa. Nämä suhteet ovat tärkeitä itsessään ja kehityksellisestä näkökulmasta. Ikätoverisuhteissa lapsi oppii ja harjoittelee monipuolisesti kielellisiä taitoja sosiaalisessa viitekehyksessä. Tutkimuksissa kehityksellinen kielihäiriö on yhdistetty vähäiseen ikätoverisuhteiden määrään ja suhteiden poikkeaviin piirteisiin. Tyypillisesti kehittyneisiin ikätovereihin verrattuna kielihäiriöisten lasten vertaissuhteissa vaikuttaa ilmenevän myös runsaammin ongelmia. Tämän kandidaatintutkielman tavoitteena oli selvittää, miten kehityksellinen kielihäiriö on yhteydessä lapsuuden aikaisiin ikätoverisuhteisiin ja näissä suhteissa ilmeneviin vuorovaikutuksen poikkeaviin piirteisiin. Lisäksi tarkastelun kohteena oli se, selittyvätkö ikätoverisuhteiden haasteet kielellisten taitojen puutteellisuudella ja painottuuko jonkin kielen osa-alueen merkitys. Menetelmät. Kandidaatintutkielman menetelmänä käytettiin integroivaa kirjallisuuskatsausta. Aineistohaku suoritettiin helmikuussa 2020 Ovid Medline ja Scopus-tietokannoista. Hakulauseke koottiin kehitykselliseen kielihäiriöön, ikätoverisuhteisiin ja ikätoverivuorovaikutukseen viittaavista termeistä. Artikkelien tuli olla englanninkielisiä ja vertaisarvioituja alkuperäisiä tutkimuksia, jotka vastasivat kandidaatintutkielman molempiin tutkimuskysymyksiin. Hakutuloksesta lopulliseen aineistoon valikoitui valintakriteereiden perusteella viisi artikkelia. Lisäksi yksi artikkeli poimittiin manuaalisesti. Kandidaatintutkielman aineisto koostui kuudesta artikkelista, joita analysoitiin laadullisen sisällönanalyysin keinoin. Tulokset ja johtopäätökset. Katsauksen tulosten perusteella kielihäiriöisten lasten ikätoverisuhteet eroavat tyypillisesti kehittyneiden lasten vertaissuhteista. Poikkeavuutta havaittiin ikätoverisuhteiden määrässä, laadussa ja vuorovaikutuksessa ilmenevissä piirteissä. Myös negatiivisia ikätoverikokemuksia ilmeni kielihäiriöisillä lapsilla enemmän. Kielen osa-alueista ikätoverisuhteiden haasteisiin olivat yhteydessä ekspressiivinen, reseptiivinen ja pragmaattinen kyvykkyys sekä kerrontataidot. Tulokset olivat kuitenkin osin ristiriitaisia. Katsauksen perusteella kielihäiriödiagnoosin ja ikätoverisuhteiden vaikeuksien välillä vaikuttaa kuitenkin olevan yhteyksiä. Mahdolliset ikätoverisuhteiden haasteet tulisi ottaa huomioon lapsen kuntoutuksessa ja pyrkiä ennaltaehkäisemään pitkittyvien ongelmien kehittymistä.
-
(2017)Kehityksellinen änkytys on puheen motorisen sujuvuuden häiriö, joka puhkeaa tyypillisesti lapsilla ennen kuutta ikävuotta kielenoppimiseen vaiheessa, jossa omaksutaan pyrähdysmäisesti paljon uusia kielellisiä ja motorisia taitoja. Kehityksellisen änkytyksen taustalla ei ole mitään elimellistä tai psykologista traumaa. Nykykäsityksen mukaan eri tavoin yhdistyvät perimän pohjalta määräytyvät yksilölliset ominaisuudet ja ympäristön vaikutukset voivat laukaista änkytyksen. Tutkijat ovat todenneet, että yksi änkytykseen vaikuttava tekijä voi olla biologian pohjalta määräytyvä synnynnäinen reagointitapa, temperamentti. Tämä kirjallisuuskatsaus pyrkii selvittämään, onko tätä yhteyttä havaittu ja missä tempera-menttipiirteissä mahdolliset erot änkyttävien ja sujuvasti puhuvien lasten välillä näkyvät. Kirjallisuuskatsauksen aineisto kerättiin samalla hakulausekkeella Science Direct (Elsevier), MEDLINE (Ovid) ja Academic Search Complete (EBSCOhost) – tietokannoista. Yhteensä 86 artikkelista varsinaiseen tutkimukseen valikoitui kuusi tieteellisissä lehdissä vuosina 2000–2017 julkaistua englanninkielistä vertaisarvioitua alkuperäistä tutkimusraporttia. Tutkimuksissa määritettiin joko yleisesti eroja temperamenteissa vanhemmille suunnattujen kyselylomaketutkimusten avulla änkyttävien ja sujuvasti puhuvien lasten välillä, tai tarkasteltiin lähemmin aiemman tutkimuksen perusteella todettua eroavaa temperamenttipiirrettä. Kaikissa tutkimuksissa tutkimusotoksen tuli koostua vähintään 30 lapsesta. Tutkimusasetelmana piti olla änkyttävistä lapsista muodostuva koeryhmä ja ainakin iän puolesta yhteen sovitettu sujuvista lapsista muodostuva kontrolliryhmä. Tulosten perusteella voidaan todeta, että sujuvasti puhuvien lasten ja niiden lasten joilla on kehityksellinen änkytys temperamenteissa on joitain eroja. Tutkimusten määrittämät eroavat temperamenttipiirteet poikkesivat kuitenkin jonkin verran toisistaan – eroja löydettiin kohtalaisen monessa piirteessä. Yleisellä tasolla tulokset osoittivat, että änkyttävien lasten temperamentti on enemmän negatiivinen kuin sujuvasti puhuvilla lapsilla. Lisäksi änkyttävien lasten tapa reagoida on vähemmän kontrolloitu, eivätkä he pysty säätelemään herkästi heräävien reaktioidensa tyyliä yhtä hyvin. Reaktiot ovat tyyliltään emotionaalisempia sujuvien lasten reaktioihin verrattuna.
-
(2021)Tavoitteet. Tässä kandidaatintutkielmassa tarkastellaan kehityksellisen kielihäiriön pitkäaikaisia vaikutuksia sekä kielihäiriöisten aikuisten elämänlaatua. Kehityksellinen kielihäiriö on yleinen kehityksellinen häiriö, joka vaikuttaa kielen kehityksen lisäksi yksilön toimintakykyyn ja osallistumiseen. Lisäksi sen on havaittu lisäävän riskiä muun muassa oppimisvaikeuksiin sekä sosiaalisiin ja tunne-elämän ongelmiin. Aiemmissa tutkimuksissa kehityksellisen kielihäiriön on todettu alentavan elämänlaatua lapsuudessa. Kehityksellisen kielihäiriön pitkäaikaisista vaikutuksista aikuisuudessa ei tiedetä vielä kovin paljoa, sillä aiempi tutkimuskirjallisuus on keskittynyt pääasiassa lapsuuteen. Menetelmät. Kandidaatintutkielman menetelmänä käytettiin integroivaa kirjallisuuskatsausta. Aineistohaku suoritettiin helmikuussa 2021 Scopus- ja Ovid Medline -tietokannoista. Hakulauseke muodostettiin yhdistämällä kehityksellisen kielihäiriön termejä elämänlaadun ja hyvinvoinnin käsitteisiin. Lopulliseen aineistoon valittiin vertaisarvioidut, englanninkieliset alkuperäistutkimukset, jotka vastasivat tutkimuskysymyksiin ja olivat saatavilla ilman maksua Helsingin yliopiston tunnuksilla. Kandidaatintutkielman lopullinen aineisto koostui kuudesta artikkelista, jotka analysoitiin sisällönanalyysin keinoin. Tulokset ja johtopäätökset. Kehitykselliseen kielihäiriöön yhdistettiin negatiivisia vaikutuksia aikuisuudessa. Erityisesti vaikutuksia havaittiin olevan koulutukseen, työllisyyteen, sosiaalisiin suhteisiin ja mielenterveyteen. Negatiivisista vaikutuksista huolimatta kielihäiriöisten aikuisten elämänlaatu oli hyvä eikä eronnut merkitsevästi kontrolleista. Kuntouttajien olisi kuitenkin hyvä tiedostaa kehitykselliseen kielihäiriöön liittyvät riskit, ja kielellisten taitojen kuntoutus lapsuudessa sekä pidempään jatkuva seuranta ja tukitoimet voisivat auttaa kielihäiriöisten aikuisten arjessa pärjäämistä.
-
(2021)Tavoitteet. Kehityksellinen kielihäiriö on yksi yleisimmistä kehityksellisistä häiriöistä. Sen tunnistaminen arabiankielisessä populaatiossa on kuitenkin haasteellista yhtenäisten diagnostisten kriteerien ja standardoitujen testien puuttumisen vuoksi. Kielihäiriön ilmiasua arabiankielisillä lapsilla on tutkittu todella vähän, ja aiheen tutkimus on hajanaista. Koska arabian kielen puhujien määrä on lisääntynyt Suomessa viime vuosina runsaasti, on ilmiön ymmärtäminen entistä tärkeämpää myös suomalaisessa logopedisessä viitekehyksessä. Tämän tutkielman tavoitteena oli selvittää, miten kehityksellinen kielihäiriö ilmenee arabiankielisten lasten kielellisissä taidoissa. Lisäksi tavoitteena oli muodostaa suomalaisen logopedisen viitekehyksen kannalta relevantteja kliinisiä johtopäätöksiä. Menetelmät. Kandidaatintutkielman menetelmänä käytettiin integroivaa kirjallisuuskatsausta. Aineisto haettiin helmikuussa 2021 Ovid Medline- ja Scopus-tietokannoista hakulausekkeella (specific language impairment OR SLI OR developmental language disorder OR DLD or language delay) AND arabic. Artikkelien tuli olla englannin- tai arabiankielisiä vertaisarvioituja tutkimuksia. Lopulliseen aineistoon valikoitui kahdeksan artikkelia, joita analysoitiin sisällönanalyysin keinoin. Tulokset ja johtopäätökset. Katsauksen tulosten perusteella kehityksellinen kielihäiriö vaikuttaa arabiankielisten lasten kielellisiin taitoihin hyvin moniulotteisesti. Merkittävimmin vaikutus ilmeni monikkojen muodostamisessa, subjektin ja verbin kongruenssissa, pragmatiikassa, prosodiassa sekä epäsanojen toistamisessa. Havainnot olivat samansuuntaisia eri tutkimuksissa siitä huolimatta, että tutkittavat edustivat eri murrealueita. Täten edellä mainittuja taitoja olisi mielekästä kartoittaa arabiankielisten lasten kielellisten taitojen arvioinnissa. Lisäksi epäsanojen toistotehtävä voisi toimia arabiankielisten kielihäiriöisten seulonnan menetelmänä. Tuloksia voidaan pitää tässä vaiheessa suuntaa antavina, mutta ne muodostavat vankan pohjan jatkotutkimuksille.
-
(2023)Tavoitteet. Kehityksellinen kielihäiriö on yleinen kehityshäiriö, jossa lapsen ja nuoren kielelliset taidot eivät kehity iän ja muun kognitiivisen kehityksen mukaisesti. Lapsena diagnosoitu kehityksellinen kielihäiriö lisää kielellisten vaikeuksien riskiä nuoruudessa. Kielelliset ongelmat voivat usein hankaloittaa nuoren elämää, joten on tärkeää tarkastella, miten kehityksellinen kielihäiriö vaikuttaa nuoren kokemaan elämänlaatuun. Kehityksellisen kielihäiriön yhteyttä nuoren kokemaan elämänlaatuun on tutkittu vain vähän. Jotta kehityksellisen kielihäiriön vaikutusta nuoren kokemaan elämänlaatua voitaisiin tarkastella, täytyy arviointimenetelminä toimia yleistettävät, luotettavat ja keskenään vertailukelpoiset mittarit. Katsauksessa tarkastellaan, miten kehityksellinen kielihäiriö vaikuttaa nuoren kokemaan elämänlaatuun ja miten elämänlaatua näitä vaikutuksia tarkastellessa voidaan arviointimenetelmin mitata. Menetelmät. Tutkimusmenetelmänä käytettiin integroivaa kirjallisuuskatsausta. Tiedonhaku tehtiin Ovid Medline- ja Scopus-tietokannoista tammikuussa 2023. Hakulausekkeena toimi: (”quality of life”) AND (”developmental language disorder” OR “specific language impairment”). Lopulliseksi tutkimusaineistoksi valikoitui tarkastelun jälkeen kaksi artikkelia ja lisäksi neljä artikkelia otettiin mukaan käsinpoimintana. Artikkelit oli julkaistu vuosina 1992–2023. Aineisto analysoitiin poimimalla artikkeleista tämän kirjallisuuskatsauksen kannalta tärkeimmät tiedot. Aineisto kuvattiin tarkemmin taulukkoon. Tulokset ja johtopäätökset. Tutkimusartikkeleista saatavissa tuloksissa esiintyi vaihtelua liittyen siihen, vaikuttaako kehityksellinen kielihäiriö nuoren kokemaan elämänlaatuun. Myös tutkimusten mukaanottokriteereissä ja käytetyissä arviointimenetelmissä oli eroja. Ainoastaan yhdessä tutkimuksessa saatiin merkitseviä tuloksia siitä, että kehityksellinen kielihäiriö vaikuttaa nuoren koko elämänlaadun kokemiseen. Muissa tutkimuksissa merkitseviä tuloksia saatiin siitä, että kehityksellinen kielihäiriö voi vaikuttaa merkitsevästi joihinkin elämänlaadun osa-alueisiin. Jokaisessa tutkimuksessa oli käytössä eri arviointimenetelmät elämänlaadun mittaamiseen, joten tulosten vertailu keskenään oli hankalaa. Muissa tutkimuksissa arviointimenetelmät olivat kuitenkin tutkittavan itsetäytettäviä arviointimenetelmiä, mutta vanhempien täytettäviä kyselylomakkeita käytettiin tutkimuksessa, josta saatiin merkitsevä tulos koko elämänlaadun osalta. Tämä voi selittää sitä, miksi yhden tutkimuksen tulos erosi muista. Tulosten yleistettävyyden kannalta arviointimenetelmien käytön yhdenmukaistaminen kehityksellisen kielihäiriön vaikutusta nuoren kokemaan elämänlaatuun mitattaessa olisi tärkeää.
-
(2023)Tiivistelmä - Referat - Abstract Tavoitteet. Kehityksellinen kielihäiriö on elinikäinen vaiva, jossa kielellinen toimintakyky ei kehity iän ja muun kognitiivisen kehityksen mukaisesti. Tästä huolimatta sen haittoja aikuisiässä tutkitaan vain harvoin. Tiedetään kuitenkin, että erityisesti puhutun ja kirjallisen kielen kyvykkyys pysyy normaalisti kehittyneitä heikompana, mistä johtuen kyseisestä häiriöstä kärsivät ovat tyypillisesti menestyneet heikommin yhteiskunnassa. Työelämä puolestaan kehittyy jatkuvasti syvempää kouluttautumista ja erikoistumista painottavaan suuntaan, mikä voi näyttäytyä kehityksellisesti kielihäiriöisille suurena haasteena.Tämän tutkielman tarkoituksena on selvittää, miten kehityksellinen kielihäiriö vaikuttaa oppivelvollisuuden jälkeisten opintojen suorittamiseen ja työllistymiseen. Menetelmät. Tämän tutkielman menetelmänä käytettiin integroivaa kirjallisuuskatsausta. Hakulausekkeena oli ("specific language impairment" OR "developmental language disorder") AND ("adult*" OR "young") AND ("education*") AND ("outcome*" OR "experience*"). Tiedonhaku toteutettiin Pubmed ja Scopus -tietokannoissa tammikuun 2023 aikana. Tutkimukseen valikoitui lopulta viisi artikkelia, jotka oli julkaistu 2010—2018. Tulokset ja johtopäätökset. Kouluttautumisen osalta kaikissa verrokillisissa tutkimuksissa ilmeni selvä ero kehityksellisesti kielihäiriöisiin nähden, joskin maakohtaisia eroja löytyi. Tanskaan tai Kanadaan verrattuna Iso-Britanniassa harvempi kehityksellisesti kielihäiriöinen suoritti suomalaiseen lukio- tai ammattitutkintoon verrannollisia tai korkeampia tutkintoja, vaikkakin tätä selittää osaltaan Iso-Britannian eriävä koulutusjärjestelmä. Kouluttautuminen ja työllistyminen myös eriytyivät voimakkaasti iän myötä. Korkeakouluttautuminen oli kaikissa tutkimuksissa kehityksellisesti kielihäiriöisillä hyvin harvinaista. Tutkimuksissa ilmeni myös kehityksellisesti kielihäiriöisten heikompi työllistyminen, joskin ero näyttäytyi tässä vähäisempänä kuin kouluttautumisessa. Merkittävimmät erot olivatkin laadullisia, ja valtaosa kehityksellisesti kielihäiriöisistä työllistyi vähemmän koulutusta vaativiin tehtäviin. Saatujen tulosten perusteella ilmenee sekä yleinen tarve lisätutkimuksille kehityksellisestä kielihäiriöstä aikuisuudessa, kuin myös tarve kehittää keinoja kehityksellisesti kielihäiriöisten kouluttautumisen lisäämiseksi, jotta työelämän muutosten seurauksena tämän viiteryhmän tilanne ei heikkenisi.
-
(2019)Tavoitteet. Kehityksellinen kielihäiriö (developmental language disorder; DLD) on yksi yleisimmistä lapsuudessa esiintyvistä kehityksellisistä häiriöistä. Häiriössä lapsen kokonaiskehitys etenee normaalivaihtelun rajoissa, mutta poikkeavuuksia ilmenee joko puheen ymmärtämisessä tai tuottamisessa tai molemmissa. Kehityksellinen kielihäiriö vaikuttaa laajasti kielellisiin taitoihin, ja sen yhteydessä on havaittu esiintyvän vaikeuksia muun muassa oppimisessa, psyykkisessä hyvinvoinnissa ja sosiaalisessa toiminnassa. Tämän tutkimuksen tarkoituksena on lisätä ymmärrystä häiriön vaikutuksista laajemmin yksilön hyvinvointiin ja toimintakykyyn tarkastelemalla elämänlaatua lapsilla ja nuorilla, joilla on kehityksellinen kielihäiriö. Menetelmä. Tutkimusmenetelmänä käytettiin integroivaa kirjallisuuskatsausta. Tieteellisiä tutkimusartikkeleita haettiin kahdesta tietokannasta, jotka olivat Scopus ja Ovid Medline. Hauissa käytettiin seuraavaa hakulauseketta: (”developmental language disorder” OR DLD OR ”specific language impairment” OR SLI OR “language impairment”) AND (“quality of life” OR HRQoL) AND (child* OR adolesc*). Lauseke tuotti seitsemän kirjallisuuskatsaukseen sopivaa artikkelia. Tulokset saatiin näitä artikkeleita analysoimalla. Tulokset ja johtopäätökset. Lapsilla ja nuorilla, joilla oli kehityksellinen kielihäiriö, havaittiin useassa tutkimuksessa olevan heikompi elämänlaatu kuin tyypillisesti kehittyneillä lapsilla ja nuorilla. Tarkemmin tarkasteltuna heikentynyt elämänlaatu ilmeni osassa tutkimuksista seuraavilla osa-alueilla: sosiaalinen toiminta, psyykkinen hyvinvointi ja tunne-elämän toiminnot, kouluun liittyvä toiminta, itsenäisyys sekä fyysinen hyvinvointi ja motorinen toiminta. Tutkimusten välillä oli kuitenkin jonkin verran vaihtelevuutta ja ristiriitaisuuksia. Kirjallisuuskatsauksen tulosten perusteella kehityksellisellä kielihäiriöllä voi olla moninaisia vaikutuksia yksilön hyvinvointiin ja toimintakykyyn, ja tämä olisi keskeistä ottaa huomioon arvioinnissa sekä kuntoutuksen suunnittelussa ja toteutuksessa.
-
(2023)Tavoitteet. Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että lapsilla, joilla on kehityksellinen kielihäiriö, on suurentunut riski käyttäytymisen ja tunne-elämän ongelmiin. Tämän kandidaatintutkielman yhtenä tarkoituksena on vetää yhteen aiempaa tutkimusta kehityksellisen kielihäiriön rinnalla tyypillisimmin esiintyvistä tunne- ja käytösongelmien piirteistä. Toisena kiinnostuksen kohteena on, ovatko jotkin kielen osa-alueet vahvemmin yhteydessä ongelmalliseen käyttäytymiseen kuin toiset. Menetelmät. Tutkielman menetelmänä käytettiin integroivaa kirjallisuuskatsausta. Haku tehtiin tammikuussa 2023 Ovid Medline ja PsycInfo -tietokannoista erilaisia hakutoimintoja hyödyntäen. Lopulliseksi hakulausekkeeksi muodostui: (child developmental language disorder behavioral problems) OR (developmental language disorder OR specific language impairment OR language problem*) AND (emotio* problem* OR emotio* outcome* OR sosio* emotio* develop*) AND (behavio* problem* OR behavio* outcome* OR behavio* disorder*). Hakutuloksia karsittiin valintakriteereiden mukaisesti, kunnes päädyttiin kuuteen vuosien 2003–2021 aikana julkaistuun artikkeliin, joissa tutkittavien iät vaihtelivat 2–7-vuoden välillä. Aineiston analysointia, vertailua ja tulosten yhteenvetoa varten artikkeleiden keskeisimmät sisällöt taulukoitiin. Tulokset ja johtopäätökset. Kehityksellisen kielihäiriön yhteydessä tunneongelmat olivat hieman yleisempiä, kuin käytösongelmat. Yleisin tunneoire oli vetäytyvyys, ja käytösoireista aggressiivinen käytös. Lapset, joilla on kehityksellinen kielihäiriö, voivat tarvita tyypillisiä lapsia enemmän tukea tunnesäätelytaitojen kehitykseen. Kielen osa-alueiden yhteyksistä tunne- ja käytösongelmiin ei saatu yhteneviä tuloksia. Merkitseviä eroja tunne- ja käytösoireiden ilmenemisessä ei tullut esille, kun verrattiin lapsia, joilla oli pelkästään tuottamisen ongelmia, lapsiin, joilla oli ongelmia sekä ymmärtämisessä että tuottamisessa. Tutkimuksissa, joissa kielellinen osaaminen jaettiin useampaan osa-alueeseen, ymmärtämiseen painottuvat ongelmat olivat kuitenkin vahvemmin yhteydessä tunne- ja käytösongelmiin. Yhtenäisemmän tutkimuksen tekeminen voisi antaa tärkeää tietoa puheterapiakuntoutuksen kohdentamisen kannalta.
-
(2017)In this thesis I study special features related to the mental health of the people with intellectual disabilities and focuse on the mental health risks related to intellectual disability. I view disability from the perspective of International Classification of Functioning, Disability and Health (ICF). This biopsychosocial model combines both the medical perspective and the perspective of the disability studies. Mental health risks related to intellectual disability can be divided into two categories: biological and cognitive factors, and social and societal factors. The conclusion of the thesis is that intellectual disability as a deviance of the development of the neural system sets an individual into different position than a person without disabilities according to mental health risks, and that social and societal risk factors continue increasing the risk to mental health problems significantly. Participation restrictions and the social stigma of the intellectual disability are themes that stand out from the social and societal factors. Discussion of the thesis considers options how to have an influence on the social and societal risk factors. Thesis suggests that the most important tool to prevent the mental health problems of the people with intellectual disabilities would be to have as inclusive society as possible.
-
(2018)Psychosomatic symptoms cause psychological and physiological distress for many individuals. They weaken person’s ability to take part in social interactions and act as a part of their society. Usually somatic symptom disorders are treated by primary care physician, but there is no specific cure for them. Trustworthy and stable relationship between doctor and patient is an important factor of the treatment. People who suffer from psychosomatic symptoms pay great attention to their bodily messages, and this often cause them feelings of distress. The aim of this thesis was to study, what kind of effects has been found in using body oriented interventions in treatment of somatic symptom disorders. Included interventions were mindfullness-, yoga-, and relaxation based interventions, and body awareness psychotherapy. According to the research data available, it seems that body oriented interventions could reduce symptoms of depression and anxiety, and improve the overall quality of life, for those who suffer from somatic symptom disorders. However, more studies are needed, before certain conclusions can be made.
-
(2016)In psychological assessment projective techniques have been a target of criticism mainly because they are not considered as a valid and reliable methods in scientific study. When projective techniques are used in psychological decision making they should also be incremental valid. Incremental validity is found when an instrument contributes important and additional information above and beyond other used instruments. In Finland the most popular projective test is Wartegg Zeichen Test (WZT) where the tested person should complete eight different drawings. Nowadays psychologist use Gradziella’s interpretation system for WZT altough it is considered unreliable and unscientific. Alexithymic persons tend to draw less human face in WZT, yet more study is needed before any conclusions can be drawn. Moreover, research traditions of WZT are vague. Scientifically we cannot say that WZT has validity, reliability nor incremental validity, because we do not have enough scientific evidence. Incremental validity of WZT should be studied more and the usefullness of WZT should be reconsidered. In addition, there should be new updated finnish normal sample and even an all new interpretation system based on scientific study for WZT.
-
(2020)Tavoitteet. Lapsen ennenaikainen syntymä on riski lapsen ja vanhemman välisen vuorovaikutussuhteen kannalta. Vanhempien kykyä tukea keskosena syntyneen vauvan turvallisen kiintymyssuhteen muodostumista voivat heikentää vauvan terveyteen liittyvät huolet ja poikkeava viestintä, sekä se, jos vanhemmat eivät voi olla riittävästi läsnä lapsensa luona. Turvallinen kiintymyssuhde, jossa vanhempi vastaa tarkoituksenmukaisesti lapsen tarpeisiin, toimii myöhemmän kehityksen pohjana. Keskoslasten kanssa työskentelevän puheterapeutin on tiedettävä, miten auttaa vanhempia vastavuoroisen vuorovaikutuksen ja turvallisen kiintymyssuhteen rakentamisessa. Tämän kandidaatintutkielman tarkoituksena on selvittä, mitä menetelmiä sairaaloissa käytetään keskosten ja vanhempien kiintymyssuhteen tukemiseksi ja mitkä niistä ovat osoittautuneet hyödyllisiksi. Menetelmät. Tämän tutkimuksen menetelmänä oli integroiva kirjallisuuskatsaus. Tutkimuskysymyksinä olivat 1. Millaisia menetelmiä käytetään sairaaloissa keskosen ja vanhempien välisen turvallisen kiintymyssuhteen tukemiseksi? 2. Mitkä näistä menetelmistä ovat osoittautuneet vaikuttaviksi? Haku suoritettiin Ovid Medline- ja Scopus-tietokannoissa, hakulauseke oli (preterm* OR Infant. Premature) AND (”parent-child relations” OR ”parent-child interaction*”) AND (intervention* OR therap*) AND attatchment*. Lopullinen aineisto sisältää viisi vertaisarvioitua artikkelia vuosilta 2006-2019, jotka käsiteltiin laadullisen soveltavan sisällönanalyysin avulla. Tulokset ja johtopäätökset. Tässä kirjallisuuskatsauksessa kuvattiin viittä menetelmää, joiden yhtenä tavoitteena oli tukea keskoslapsen ja vanhempien välistä kiintymyssuhdetta. Menetelmistä kiintymyssuhteeseen vaikuttivat positiivisesti Early Fatherhood Intervention Program, Parent Participation Improvement Program, muunneltu the Mother-Infant Transaction Program ja kenguruhoito. Video Intervention Guidance -menetelmällä ei havaittu vaikutusta kiintymyssuhteeseen. Tutkimuksissa viitattiin turvallisen kiintymyssuhteen sijaan yleisesti lapsen ja vanhemman väliseen siteeseen ja vanhemman sensitiiviseen toimintaan, joten ensimmäiseen tutkimuskysymykseen ei saatu yksiselitteistä vastausta.
-
(2017)Ennenaikaisesti syntyvillä vauvoilla on kypsymättömyyden takia suuremmat riskit erilaisille kehitysvaikeuksille. Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että lähes jokaisella keskosella on ongelmia suun kautta syömisessä. Syömisvaikeuksilla on moniulotteinen vaikutus aina ravitsemuksesta vuorovaikutukseen asti. Ilman varhaisia interventioita, vaikeudet voivat heijastua jopa puheen ja kielen kehitykseen sekä pitkittyä myöhempään lapsuuteen. Varhaisilla interventioilla on siis tärkeä merkitys sekä syömistaitojen edistämisessä että kokonaiskehityksen ja vuorovaikutuksen tukemisessa. On edelleen ristiriitaista tietoa siitä, millaiset interventiomenetelmät keskosten syömisvaikeuksiin ovat tehokkaimpia. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, millaisia varhaisia interventiomenetelmiä ennenaikaisena syntyneiden vauvojen syömisvaikeuksiin on, ja kuinka tehokkaita menetelmät ovat. Menetelmänä tässä tutkimuksessa käytettiin kuvailevaa kirjallisuuskatsausta. Kirjallisuuskatsauksen aineisto haettiin samalla hakulausekkeella EBSCO-, MEDLINE- ja Web of Science –tietokannoista. Hakutermit olivat keskonen, ennenaikaisesti syntynyt vauva, syömisvaikeudet ja –ongelmat sekä interventio englanninkielisillä vastineilla. Tietokannoista löytyi yhteensä 102 tutkimusartikkelia. Aineiston lopullista muodostumista ohjasivat valintakriteerit, joiden perusteella kirjallisuuskatsaukseen valikoitui kuusi artikkelia vuosilta 1996–2016. Tulosten perusteella keskosten syömisvaikeuksien varhaisessa interventiossa on käytössä erilaisia menetelmiä, joista sensomotoriset ovat yleisimpiä. Kaikista tehokkainta interventiomenetelmää ei ole löydetty, joten tämän tutkielman kokoavat tulokset voivat olla hyödyllisiä kliinistä työtä varten. Jatkotutkimusta tarvitaan hyödyllisimmän menetelmän löytämiseksi. Tehokkuuden vertailua tukisi mahdollisimman samankaltaiset tutkimusasetelmat, jotta kehityksen vaikutusta syömistaitoihin osattaisiin paremmin arvioida. Interventioiden varhainen aloitus on selvästi hyödyllinen, ja tulosten perusteella vanhempien osallistuvuuden lisääminen osaksi interventioita voisi johtaa yhä parempiin lopputuloksiin.
-
(2017)Tavoitteet. Keskustelunanalyysin menetelmää on käytetty paljon afasian, aikuisten hankitun kielihäiriön, tutkimuksessa, ja saatua tutkimustietoa on voitu hyödyntää afasiakuntoutuksessa. Aiemmassa kieli- ja/tai kommunikaatiohäiriöisten lasten vuorovaikutuksen keskustelunanalyyttisessä tutkimuksessa on tarkasteltu mm. kielihäiröisen lapsen tekemiä korjausaloitteita, kuulovammaisen lapsen puheen ja vuorovaikutuksen kehittymistä sisäkorvaistutteen asettamisen jälkeen ja lapsen ja puheterapeutin välistä puheterapiavuorovaikutusta, mutta tutkimusta keskustelunananalyysin soveltavasta käytöstä ei juuri ole. Kandidaatintutkielmani tarkoituksena oli kartoittaa keskustelunanalyysin menetelmän käyttöä lasten suorassa ja epäsuorassa puheterapiassa kymmenen viimeisimmän vuoden aikana ja pohtia, mitä hyötyä menetelmän käytöstä voi olla lasten puheterapiassa. Tutkielman tutkimuskysymykset kuuluivat: ”Mitä lasten puheterapiassa on nostettu keskustelunanalyyttisen tutkimuksen kohteeksi?” ja ”Minkä lapsen kielen ja/kommunikaation häiriöiden puheterapian yhteydessä keskustelunanalyysiä on käytetty?” Menetelmät. Tutkielman menetelmänä oli kuvaileva kirjallisuuskatsaus. Tutkimusaineisto kerättiin aineistohaun kautta kolmesta kansainvälisestä viitetietokannasta. Aineisto koostui yhdeksästä vertaisarvioidusta artikkelijulkaisusta, jotka olivat ilmestyneet kansainvälisissä tieteellisissä aikakauslehdissä vuosina 2007–2016. Tulokset ja johtopäätökset. Keskustelunanalyyttiset tutkimuskohteet jakautuivat kolmeen ryhmään: puheterapeutin ammatillisiin käytänteisiin, kieli- ja/tai kommunikaatiohäiriöisen lapsen vuorovaikutustaitoihin ja keskustelunanalyysin soveltavaan käyttöön. Menetelmää oli käytetty kehityksellisten kielihäiriöiden, autisminkirjon häiriön ja vaikean kuulovamman puheterapian yhteydessä. Menetelmän avulla voi tutkia empiirisesti ja systemaattisesti sekä puheterapia-asiakkaan että puheterapeutin vuorovaikutuskäyttäytymistä. Saatua tietoa voi hyödyntää puheterapeuttien koulutuksessa ja ammatillisessa kehittymisessä. Menetelmä antaa lapsen vuorovaikutuksesta tietoa, johon ei yleensä päästä käsiksi kielellisten testien kautta ja jota voidaan käyttää hyväksi dynaamisessa arvioinnissa.
-
(2018)Tavoitteet. Kaksi- ja monikielisten lasten logopediseen arviointiin liittyy monia käytännön haasteita, kuten lasten ensikieltä osaavien puheterapeuttien sekä luotettavien arviointimenetelmien puute. Erotusdiagnostiikkaa vaikeuttaa esimerkiksi se, että tyypilliseen kaksi- ja monikieliseen kehitykseen voi liittyä samankaltaisia piirteitä kuin sellaisilla yksikielisillä lapsilla, joilla on kielellinen erityisvaikeus. Tämän tutkielman tarkoituksena on koota tietoa siitä, millaisia menetelmiä kaksi- ja monikielisten lasten logopediseen arviointiin on käytetty, ja miten luotettavasti näillä menetelmillä voidaan erotella tyypillisesti ja poikkeavasti kehittyvät kaksi- ja monikieliset lapset toisistaan. Tuloksia peilataan Suomessa tällä hetkellä käytössä oleviin arviointikäytäntöihin ja pohditaan näiden käytäntöjen kehittämismahdollisuuksia. Menetelmät. Tutkimusmenetelmänä käytettiin integroivaa kirjallisuuskatsausta. Vertaisarvioituja tieteellisiä artikkeleita haettiin Ovid Medline- ja Cinahl-tietokannoista hakulausekkeella (multilingual* OR bilingual* OR “dual language learn*”) AND (“language impairment” OR SLI) AND (”differential diagnosis” OR diagnos* OR assess*). Lopulliseen tutkimusaineistoon valikoitui kahdeksan alkuperäistä tutkimusartikkelia, joissa oli tutkittu jonkin arviointimenetelmän tai arviointimenetelmien yhdistelmän diagnostista tarkkuutta kaksikielisten lasten joukossa. Tutkimusten tuloksia vertailtiin ja yhdisteltiin, pohdittiin mahdollisia jatkotutkimusaiheita ja esiin nousseiden arviointimenetelmien sovellusmahdollisuuksia Suomessa. Tulokset ja johtopäätökset. Tarkastelluissa tutkimuksissa oli käytetty kaksikielisten lasten logopediseen arviointiin vanhemmille suunnattuja kyselyitä, dynaamista arviointia, kerrontataitojen arviointia, semanttisia tehtäviä sekä epäsanojen, lauseiden ja numerosarjojen toistotehtäviä. Kaikkein luotettavimmalta menetelmältä vaikutti vanhemmille suunnattujen kyselyiden ja muiden arviointimenetelmien yhdistäminen. Myös kerrontataitojen arviointi ja dynaaminen arviointi vaikuttivat melko lupaavilta menetelmiltä. Toistotehtävien toimivuudesta saatiin melko vaihtelevia tuloksia, mutta varsinkin eri toistotehtäviä yhdistelemällä saatiin hyviäkin tuloksia. Vaikka kaksi- ja monikieliset lapset olisi hyvä arvioida heidän kaikilla kielillään, ja varsinkin ensikielen kehityksestä on tärkeää saada tietoa, ei kaikkien kielten suora arviointi ole aina mahdollista. Viime vuosina on pyritty kehittämään ratkaisuja myös näihin tilanteisiin, ja tutkimuksissa on saatu lupaavia tuloksia siitä, että kielellinen erityisvaikeus voidaan diagnosoida luotettavasti silloinkin, kun lapsen ensikielen suora arviointi ei ole mahdollista.
-
(2022)Tavoitteet. Jopa viidennes lapsista kehittyy puheen tuotossaan viiveisesti. Osalla lapsista viive korjaantuu itsestään kasvun myötä, mutta viive voi myös ennakoida kehityksellistä kielihäiriötä. Se on oirekuvaltaan moninainen ja pysyvä kielellisen kehityksen häiriö, johon tarvitaan puheterapeuttista kuntoutusta. Lasten kuntoutuskontekstissa puheterapeutin tärkeinä yhteistyökumppaneina ovat vanhemmat. Jotta kuntoutumista voisi tapahtua lapsen arjessa, vanhemmat on saatava aktiivisesti mukaan kuntoutusprosessiin. Tämän tutkielman tarkoituksena on selvittää, millaisia kielellisen viivästymän ja kehityksellisen kielihäiriön perhekeskeisiä, vanhempia osallistavia interventioita on käytössä ja millaisia tuloksia niistä on saatu. Menetelmät. Tutkimuksen menetelmänä käytettiin integroivaa kirjallisuuskatsausta. Aineisto kerättiin tammikuussa 2022 suorittamalla haku Scopus- ja PubMed -tietokannoista. Hakulausekkeena oli ("specific language impairment*" OR "developmental language disorder*" OR SLI OR DLD OR "language delay" OR late-talker* OR late-to-talk OR "late talker*") AND (parent OR family) AND (centered OR training OR implemented OR delivered OR focused) AND (intervention* OR program*). Tutkimusartikkelit karsittiin mukaanotto- ja poissulkukriteerien perusteella. Lopulliseksi aineistoksi muodostui seitsemän vuosina 2017–2021 julkaistua vertaisarvioitua artikkelia, joista yksi poimittiin manuaalisesti. Tutkimusaineiston perusteella tehtiin synteesi ja analyysi. Tulokset ja johtopäätökset. Tutkimusaineiston tulokset osoittavat, että vanhempien ohjauksella on mahdollista muuttaa vanhempien vuorovaikutustapaa, mikä voi puolestaan vaikuttaa positiivisesti lasten kielellisiin taitoihin. Vanhempia osallistavat interventiot saattavat auttaa vanhempia suhtautumaan myönteisemmin oman lapsen kielellisisiin taitoihin ja tuoda heille tärkeää tietoa kielenkehitystä edistävistä ja sitä hidastavista tekijöistä. Interventioilla on mahdollista vaikuttaa myös suoraan lasten puheen kehitykseen, vuorovaikutustaitoihin ja lukivalmiuksiin kuten tekstitietoisuuteen.
-
(2023)Tiedekunta - Fakultet - Faculty Lääketieteellinen Laitos - Institution - Department Helsingin yliopisto Tekijä - Författare - Author Venla Oksanen Työn nimi - Arbetets titel Kielelliset vaikeudet ja niiden kuntoutus nuorilla, joilla on diagnosoitu aktiivisuuden ja tarkkaavaisuuden häiriö Title Language difficulties and intervention in youth with attention deficit hyperacticity disorder Oppiaine - Läroämne - Subject Logopedia Työn laji/ Ohjaaja - Arbetets art/Handledare - Level/Instruct Kandidaatintutkielma / Seija Pekkala Aika - Datum - Month and year Elokuu 2023 Sivumäärä – Sidoaental - Number of pages X s + x liites. Tiivistelmä - Referat - Abstract Tavoitteet. Tämän tutkimuksen tarkoitus on selvittää minkälaisia kielellisiä vaikeuksia aktiivisuuden ja tarkkaa vaisuuden häiriön (ADHD) diagnoosin saaneilla nuorilla on ja minkälaisia interventioita heidän kanssaan voidaan hyödyntää kielellisten vaikeuksien kuntoutuksessa. ADHD on aktiivisuuden ja tarkkaavaisuuden kehityksellinen häiriö, joka heikentää toimintakykyä. Häiriöön liittyy usein komorbiditeettia eli usean eri häiriön/sairauden pääl lekkäisyyttä, ja tämä voi vaikeuttaa oikeiden tukitoimien löytymistä diagnoosin saaneilla henkilöillä. ADHD:n kuntoutus on yhteiskunnallisesti tärkeää, koska ilman oikeanlaisia tukitoimia ADHD-diagnoosin saaneiden on gelmat saattavat kasaantua ja riskinä on syrjäytyminen, opintojen keskeytyminen, päihde- ja mielenterveyson gelmat sekä rikollisuus. Aikaisemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että ADHD-diagnoosin saaneilla saattaa esiintyä luki- ja kirjoitusvaikeuksia, kertomuksen ymmärtämisen vaikeuksia sekä kielen pragmaattisia vaikeuksia eli vaikeuksia käyttää ja ymmärtää kieltä tarkoituksenmukaisesti. Aikaisemmissa tutkimuksissa ollaan selvitetty muun muassa lääkehoidon, tutoroinnin eli ohjaamisen ja vanhempien ja opettajien valmennuksen merkitystä kie lellisten ja sosiaalisten vaikeuksien kuntoutuksessa. Sosiaaliset vaikeudet näyttävät tutkimusten valossa linkitty vän ADHD-diagnoosin saaneilla nuorilla kielellisiin vaikeuksiin. Menetelmät. Tutkimusmenetelmänä tässä kandidaatin tutkielmassa oli integroiva kirjallisuuskatsaus. Tutki musartikkeleita haettiin kahdesta eri tietokannasta, jotka olivat Scopus ja Pubmed. Hakulausekkeeksi muodostui ADHD and language disorder. Tutkimusartikkelit valikoituivat tutkielmaan sen mukaan, kuinka hyvin ne sovel tuivat tutkimuksen aiheeseen ja vastasivat tutkimuskysymyksiin. Tutkimusartikkeleita löytyi verrattain paljon, mutta artikkeleissa ei käsitelty kovinkaan syvällisesti ADHD-diagnoosin saaneiden nuorten kielellisten vaikeuk sien kuntoutusta. Lisäksi oli vaikeaa löytää tutkimuksia, joissa tutkittavien ikähaarukka olisi sopinut nimenomaan nuoriin henkilöihin (13-18v). Tulokset ja johtopäätökset. Aktiivisuuden ja tarkkaavaisuuden häiriön diagnoosin saaneilla nuorilla on keskimää rin enemmän kielellisiä vaikeuksia kuin tyypillisesti kehittyneillä nuorilla. Kielelliset vaikeudet voivat jäädä huo maamatta, koska ne voivat peittyä häiriöön liittyvien muiden ominaispiirteiden alle. Kielellisten vaikeuksien tun nistamista ja hoitoa vaikeuttaa myös häiriöön liittyvä komorbiditeetti. Tyypillisimpiä kielellisiä vaikeuksia ADHD-diagnoosin saaneilla ovat kielen pragmaattiset ongelmat ja luki- ja kirjoitusvaikeudet. ADHD-diagnoosin saaneilla vaikuttaisi olevan enemmän ongelmia pragmaattisessa kielessä kuin rakenteellisessa kielessä tutkimus ten perusteella. Avainsanat – Nyckelord ADHD, kielelliset vaikeudet, nuoret, kuntoutus Keywords ADHD, language difficulties, juvenile, intervention Säilytyspaikka - Förvaringsställe - Where deposited Logopedian oppiaine, ethesis Muita tietoja - Övriga uppgifter - Additional information
-
(2017)Tavoitteet. Traumaattisilla aivovammapotilailla esiintyy paljon pysyviä ja laaja-alaisia toiminnan haittoja. Nämä potilaat tarvitsevat usein pitkäaikaista kuntoutusta, joka hyvin kuluttavaa heille itselleen, mutta myös yhteyskunnalle. Muun muassa tämän takia tehokkaiden kuntoutusmenetelmien kehittäminen ja resurssien tehokas jakaminen olisi tärkeää. Tässä erilaiset ennustemallit ovat suuressa roolissa. Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että traumaattisten aivovammojen kokonaisennustetta voidaan ennustaa. Tämän tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää, voidaanko myös traumaattisiin aivovammoihin liittyviä kielellisiä ja kommunikatiivisia häiriötä ennustaa trauman akuuttivaiheessa, sekä mitkä olisivat tärkeimmät näitä häiriöitä ennustavat tekijät. Menetelmät. Tässä tutkielmassa menetelmänä käytettiin kertovaa kirjallisuuskatsausta. Aineistoa haettiin kolmesta lääketieteellisesti kattavasta tietokannasta yhdellä hakulausekkeella. Haku- ja valintakriteerien perusteella aineistoon valikoitui viisi artikkelia, joiden tuloksia tarkasteltiin kriittisesti. Tulokset ja johtopäätökset. Tämän tutkielman perusteella näyttäisi, että traumaattisiin aivovammoihin liittyviä kielellisiä häiriötä voitaisiin jossain määrin ennustaa ainakin lyhyellä aikavälillä. Kielellisten vaikeuksien vaikutukset kommunikaatioon jäivät kuitenkin hieman epäselviksi. Suurempi vamman vaikeusaste sekä aivorungon vaurio olivat yhteydessä huonompaan suoriutumiseen kielellisissä tehtävissä. Lisäksi mahdollisia heikomman kielellisen suoriutumisen ennustajia olivat potilaan korkeampi ikä ja aiemmat neurologiset häiriöt sekä pidempi aika trauman ja suun kautta syömisen aloittamisen välillä. Ennustetekijöiden lisätutkimukset ovat kuitenkin tarpeen. Kielellisten ja kommunikatiivisten ennustustekijöiden tutkimisella on paljon kliinistä arvoa, sillä erilaisten prognoosimallien avulla voidaan muun muassa antaa potilaan omaisille tarkempaa tietoa sairaudenkulusta, sekä tehdä päätöksiä mahdollisista tukitoimista ja resurssien jakamisesta.
-
(2018)The purpose of this review was to examine the association between language skills and emotion regulation in preschool children. The association has been shown with several different methods, three of which were reviewed here. First, studies have shown that difficulties and delays in language development often co-occur with emotional difficulties and conduct disorders. Second, inner speech can be used in guiding one's thoughts and actions and third, conversation-based interventions can affect emotional competence including regulation skills. In addition, it was examined which aspects of language are most significant in regard to emotion regulation and it was also considered what might be the mediating mechanisms between language and emotion regulation in light of current research. Children with specific language impairment were twice as likely to have emotional difficulties relative to typically developed children and difficulties were more frequently clinical or disorder level. Children with better language skills used more internalized private speech. Using more internalized private speech was associated with less anger expression and made it possible for those children to use better regulation strategies. Conversation-based interventions had an effect to children's emotional competence including regulation skills and prosocial behaviour. Studies showed that vocabulary size was a significant predictor of regulation skills.
-
(2024)Tiivistelmä: Tavoitteet. Tämän kandidaatin tutkielman tavoitteena oli selvittää, miten keskosuus vaikuttaa kielen eri osa-alueiden prosessointiin aivoissa EEG:n kuulonvaraisilla tapahtumasidonnaisilla jännitevasteilla mitattuna. Lisäksi tavoitteena oli tarkastella EEG-mittausten hyötyä kielellisten haasteiden ennakoinnissa. Keskoslasten kielellisiin kykyihin kohdistuvaa tutkimusta on nykyään paljon, mutta erityisesti jännitevasteita hyödyntäviä tutkimuksia on varsin vähän. Menetelmät. Kirjallisuutta haettiin PubMed- ja Web of Science-tietokannoista keskoslasten kielenkehitykseen liittyvillä hakusanoilla, kuten ”preterm infant” tai ”preterm born” sekä ”language development”. Hakua tarkennettiin jännitevastetutkimuksiin käyttämällä hakusanoja ”eeg” ja ”erp”. Katsaukseen valikoituivat artikkelit, joissa tutkittiin selkeästi kielellisten ärsykkeiden herättämiä jännitevasteita keskoslapsilla. Lisäksi katsausartikkelit rajattiin vuosina 2003–2023 julkaistuihin tutkimuksiin. Tulokset ja johtopäätökset. Katsausartikkelien perusteella keskosten riski kielen kehityksen ongelmiin voi näkyä jo kielen prosessoinnin varhaisissa vasteissa. Poikkeamat kielen varhaisen tason jännitevasteissa voivat kertoa myöhemmin kehittyvistä kielen ongelmista, kuten haasteista puheen kehityksessä. Keskoslapsilla esiintyvistä jännitevasteista tarvitaan lisätutkimusta kohdistuen laajemmin kielen monimutkaisemman tason prosessointiin, kuten sanojen taivutusmuotoihin tai kielen rakenteisiin sekä puheen ymmärtämiseen, sekä ennustearvoon keskoslasten kielellisessä kehityksessä. Näin voitaisiin ymmärtää kielellisen prosessoinnin eri vaiheiden ja ennenaikaiseen syntymään liittyvän poikkeavan aivotoiminnan välistä yhteyttä paremmin.
Now showing items 167-186 of 615