Browsing by Subject "labradorinnoutaja"
Now showing items 1-2 of 2
-
(2024)Tietyissä koiraroduissa, kuten labradorinnoutajissa ja cockerspanieleissa, valikoivan jalostuksen seurauksena rodun edustajat ovat jakautuneet käyttö- ja näyttelylinjaan. Vaikka koirien käyttäytymisestä on tehty muutaman viime vuosikymmenen aikana paljon tutkimuksia esimerkiksi vertaillen eri rotujen, sukupuolten ja eri tehtävissä toimivien koirien käyttäytymistä, rotulinjan vaikutuksesta käyttäytymiseen on saatavilla niukasti tietoa. Kognitiivinen tutkimus on yksi käyttäytymistutkimuksen haara, joka käsittelee kaikkea tiedon hankintaan, käyttöön ja käsittelyyn liittyvää. Kaksi laajasti koirilla tutkittua kognitiivista ominaisuutta ovat kontaktihakuisuus ja impulsiivisuus. Kontaktihakuisuudella tarkoitetaan taipumusta hakea kontaktia ihmisestä vaikeassa ongelmatilanteessa ja impulsiivisuudella taipumusta tehdä harkitsemattomia valintoja tai toimintoja. Näillä on todettu olevan vaikutusta esimerkiksi koiran koulutettavuuteen, rohkeuteen ja suoriutumiseen erilaisissa tehtävissä. Tämä tutkimusosion sisältävä lisensiaatintutkielma keskittyi vertailemaan näitä kahta ominaisuutta käyttö- ja näyttelylinjaisten labradorinnoutajien ja cockerspanieleiden välillä. Vertailu tehtiin mahdottoman tehtävän ja sylinteritestin avulla, jotka ovat laajasti käytössä olevia testausmenetelmiä näiden ominaisuuksien tutkimiseen. Hypoteesina oli, että linjojen väliltä löytyy eroja kummassakin ominaisuudessa. Aineisto koostui 225 labradorinnoutajasta ja 90 cockerspanielista, jotka jaoteltiin linjoihin sukutaulun mukaan. Vaikka linjojen väliltä löytyi joitakin eroja, ne olivat yllättävän pieniä. Käyttölinjaiset cockerspanielit olivat kontaktihakuisempia näyttelylinjaisiin verrattuna. Labradorinnoutajissa ero oli vain suuntaa antava. Impulsiivisuuden osalta sen sijaan ei löydetty eroja linjojen väliltä kummassakaan rodussa. Lisäksi näyttelylinjaisissa cockerspanieliuroksissa korostui taipumus luovuttaa mahdottomassa tehtävässä kesken testausajan. Nämä tulokset viittaavat siihen, että linjojen syntyyn johtanut valikoiva jalostus on vaikuttanut koirien kontaktihakuisuuteen mutta ei impulsiivisuuteen.
-
(2021)Canine uveal melanoma (UM) usually manifests as a slowly developing, darker pigmented and well distinguishable mass in the iris. Less than a third of them are considered malignant, which is much less than with other melanocytic cancers. In contrast, in humans, 90% of UM occurs in the choroid and half of the patients eventually develop aggressive and often lethal metastases. Understanding the disease process and genetic background in dogs might also help us further the knowledge and improve the treatment options of humans. There is a hereditary component to the oncogenesis of the UM: the disease is more common in a Caucasian race and is also found in certain families. It is also more prevalent in certain dog breeds; Labrador Retrievers seem to be overrepresented. Several susceptibility genes have been identified in humans. One with the strongest association with UM is a tumor suppressor gene BAP1, which is dysfunctional or missing in nearly half of the human uveal melanomas. This gene is a so-called secondary driver of the UM and mutations in it spark the metastasizing process. There is a germline mutation of BAP1 in fourth of Finnish UM families and these mutations are also connected to various other cancers. Moreover, BAP1 shows over 98% protein product homology and almost 80% mRNA homology between dogs and humans, making it an appealing study target also for canines. Should a single variant account for high UM risk, a DNA test could be developed to be used in breeding and veterinary diagnostics. In this work, I mapped the BAP1 germline mutations of seven Labrador Retrievers with diagnosed uveal melanomas or melanocytomas. It was found that four dogs shared the same set of five heterozygous single nucleotide variants (SNV). One of the SNVs within exon 17 was synonymous, g.37,363,076G>A, p.(Ser721Ser), while the other four SNVs were intronic, residing close to exons 4, 10, 11 and 14. In the future, variant comparisons with healthy Labradors are needed to study the role of the identified variants for the development of UM, as the SNVs now found could also just be a part of a common variation in the Labrador Retriever gene pool. To grasp a bigger picture of the UM tumor development, the tumors themselves should also be analyzed for somatic mutations. Moreover, when we know that the disease is likely affected by over a hundred genes, studying just one gene is unnecessarily self-restricting. Modern full genome sequencing techniques should be used for catching all the predisposing genes simultaneously.
Now showing items 1-2 of 2