Browsing by Subject "barnskydd"
Now showing items 1-11 of 11
-
(2018)I det finska samhället talas det mycket om barnskyddet samt antalet placeringar vilket har ökat länge. Syftet med denna avhandling är att granska huruvida den upplevda välfärden i samhället kan belysa den nästan kontinuerliga ökningen som har skett sedan 80-talets slut. Den upplevda välfärden ställs även i sin kontext med hjälp av de faktorer som har konstaterats vara påver-kande på basen av tidigare gjord forskning inom temat. Som empiriskt material använder jag European Social Survey (2002-2016). Den upplevda väl-färden mäter jag med en summavariabel bestående av variabler beskrivande lycka, hälsa och ekonomisk situation i lika stora andelar. Resultatet visade att läget hos de lägre inkomstgrupper är sårbar, vilket var för dem som hade barn. Bättre inkomster medförde högre upplevd välfärd och för dem vems inkomster hörde till de två högsta deciler var välfärden stabil, oberoende om man hade barn. De kontextualiserande faktorer som granskades var samhällsekonomi och individuell ekonomi, sociala omständigheter, alkoholkonsumtion och politiska val. Den gjorda granskningen stöder de tidigare resultaten om hur alkoholkonsumtion och ekonomisk situation påverkar. Den framhäver även det politiska beslutsfattandets roll både direkt då det omdefinierar gränser för t.ex. barn-skyddsanmälan eller -klientskap och indirekt genom resursfördelning till tjänster, styr ekonomisk politik eller bestämmer om utkomstskyddsförmåner. De granskade indikatorer för social gemen-skap visar ingen direkt koppling till antalet placeringar trots att tidigare forskning har funnit så.
-
(2017)I denna kandidatavhandling granskar jag barns och ungdomars erfarenheter av att bo på barnskyddsanstalter. Jag har avgränsat området till två begrepp som jag specifikt undersöker, delaktighet och kontroll. Syftet med min avhandling är att undersöka barns upplevda delaktighet i och med vardagsbeslut på barnhemmen samt upplevda erfarenheter av kontrollen som utförs av personalen som är en stor del av vardagen på barnhemmet. Metoden jag har använt i min avhandling är systematisk litteraturöversikt. Jag har granskat, läst och analyserat sju studier som handlar om barns och ungas liv på barnhem ur deras perspektiv. Dessa studier är från Sverige och Finland och är vetenskapliga artiklar, doktorsavhandlingar och pro-gradu arbeten. Alla studier omfattar intervjuer med barn och ungdomar. I studierna jag har tagit del av har barnen och ungdomarna intervjuats om specifika fenomen, dessa fenomen kan till exempel vara erfarenheter delaktighet och förhållandet med personalen. Min teoretiska referensram består av fyra begrepp. Dessa begrepp är barns perspektiv, delaktighet, barn som social aktör samt social kontroll. Resultaten av de sju studierna var mångsidiga, de upplevde vardagen och livet på barnhemmen som både positiv och negativ. De centrala resultaten var att barnen inte kände sig tillräckligt sedda, hörda och delaktiga då det handlade om beslut inom barnskyddet samt vardagsbeslut på barnhemmen. De kände att de inte togs på allvar och blev behandlade snarare som objekt än som självständiga individer. De upplevde att kontrollen, det vill säga reglernas och begränsningarnas existens var viktig men även orättvis. De barnen som hade positiva erfarenheter från barnhemmen kände sig även delaktiga och upplevde kontrollen, det vill säga reglerna och begränsningarna som rättvisa och viktiga. De som hade negativa erfarenheter kände sig inte delaktiga och de kände att de inte togs på allvar. Jag har på basis av resultaten kommit fram till att barn och ungdomar som har en allmänt positiv inställning till att bo på diverse barnskyddsanstalter även får känslan av att de blir hörda och sedda eftersom de inte endast tänker i negativa banor. Medan de som har en allmän negativ attityd gentemot barnskyddsanstalter och livet överlag inte heller ger en chans åt sig själv att forma en positiv upplevelse av barnhem, de anser att allting på dessa anstalter är negativt.
-
(2021)Bakgrund: Barnskyddet bör fatta beslut enligt barnets bästa och se till att barnet kan bli delaktig i sin egna barnskyddsprocess. I det stora hela är delaktighet är en form av mänskliga rättigheter och medborgarskap. Ur en mer individuell synvinkel handlar det om att barnet kan få påverka sin barnskyddsprocess, om barnet så vill. Barnet som ingår klientskap inom barnskyddet är ofta sårbart och i en otrygg situation. Socialarbetaren som jobbar med att delaktiggöra barnet måste orientera sig igenom komplexiteten av barnets rätt till delaktighet, barnets sårbarhet, sin egna profession och värderingar. Sammanfattande forskning om socialarbetares syn om sitt möjliggörande har inte beaktats i större litteraturstudier under de senaste åren. Syfte: Syftet för denna avhandling är att skapa medvetenhet om faktorer som påverkar barns delaktighet ur socialarbetarperspektiv. Detta är viktigt för att kunna utveckla barnskyddet mot ett mer barncenterat håll på både organisatorisk och strukturell nivå. Fokus ligger på socialarbetarens syn på barns delaktighet och faktorer som påverkar delaktigheten från socialarbetarens synhåll. Metod: Denna kandidatavhandling är en litteraturöversikt baserad på 15 internationella studier gjorda både med kvantitativ och kvalitativ forskningsansats. De inkluderade artiklarna analyserades genom en teoristyrd innehållsanalys. Resultat: I resultaten framkom motstridigheter mellan socialarbetarens syn gällande delaktighet och delaktiggörandet. Främst upplever socialarbetare att barns delaktighet är viktigt. Dock påverkas hur barnen blir involverad av socialarbetarens kunskap om delaktighet och barnsynen. Barnets bakgrund, ålder och skyddsbehov kan ses både hindrande och gynnande. Organisatoriska faktorer som påverkar socialarbetares möjliggörande är barnskyddets upplevda barnvänlighet och arbetsresurser. Relationer som påverkar delaktiggörandet har att göra med relationen mellan barnet och socialarbetaren samt dess vårdnadshavare. Socialarbetarens osäkerhet gällande sin egna profession sågs i materialet som en hindrande faktor. Empati, frekventa möten med barnet och enrum sågs som främjande faktorer.
-
(2022)Barnet är alltid den primära klienten inom barnskyddet, men arbetet berör även barnets föräldrar och andra närstående. Både barn och föräldrar har rätt att bli hörda och vara delaktiga i beslutfattande, förverkligande och utvärdering av barnskyddet. Flera internationella forskningar bevisar att socialt stöd för föräldrar kan minska risken av att barn behandlas illa. Föräldrar har rätt att få hjälp och stöd både som föräldrar och som individer med individuella behov och rättigheter. Barnskyddets klientföräldrar både i Finland och i andra länder delar upplevelsen av att de och deras barn får inte stöd och hjälp i tillräcklig utsträckning. De upplever också känslor av maktlöshet, skuld, rädsla och skam i möten med barnskyddet. En stödform som föräldrar önskar och uppskattar är karmatstödsgrupper för föräldrar. I Finland har föräldrars kamratstödsverksamhet utvecklats huvudsakligen inom tredje sektorn, men nuförtiden ordnas grupper också som en del av det kommunala barnskyddet. Forskningsuppgiften i denna kandidatavhandling är att ta reda på om deltagande i föräldragrupper främja empowerment av barnskyddets klientföräldrar. Avhandlingens teoretiska referensram är empowerment. Utgångspunkten är att socialt arbete ska göras med klienter i stället för klienter. Avhandlingens syfte är att öka kännedom av föräldrars upplevelser av bristande stöd samt belysa möjligheter av gruppverksamhet inom barnskyddet och hur föräldrars empowerment kan öka deras medvetenhet om sina rättigheter och delaktighet i barnskyddet arbete. Denna är en kvalitativ litteraturstudie av etnografiskt arkivmaterial bestående av transkriberade forskningsintervjuer. Analysmetoden är innehållsanalys. Analysen av materialet tyder på att deltagande i föräldragrupper kan bidra till föräldrars empowerment – särskilt på individuella nivån. Föräldrar får i grupperna information, råd och socialt stöd som de är i stort behov av. Föräldrars känslor och skuld, skam och ensamhet minskar och de blir medvetna om sina rättigheter.
-
(2020)Syftet med denna avhandling är att beskriva hur barnets rättighet till delaktighet förverkligas i mångprofessionellt arbete. I denna avhandling menas med mångprofessionellt arbete som något som sker mellan eller i social- och hälsovården. Som metod användes en kvalitativ litteraturöversikt och metodbeskrivningar, riktlinjer och särskilda principer för en systematisk litteraturöversikt anpassades. Litteraturöversikten baserades på ett fördefinierat protokoll och litteratursökningen utfördes i tre olika elektroniska databaser i april 2017. Dessutom kompletterades systematiska litteratursökningen med en manuell sökning för att finna lämplig finländsk litteratur. Slutligen inkluderades åtta artiklar i materialet. Av resultaten framgår att barnets rätt till delaktighet förverkligas i mångprofessionellt arbete, alltså inom både social- och hälsovården, men inte i tillräcklig utsträckning. Faktorer som påverkar barn och ungas rätt till delaktighet är till exempel barnets ålder, individuella kompetens, verbala kunskaper och barnets behov av vård. Dessutom påverkas barns möjlighet till delaktighet av vårdpersonalens tidsbrist och ökade patientmängder. Det centrala resultatet är att barnets möjlighet till delaktighet ökar med ålder.
-
(2024)I den här avhandlingen fokuserar forskaren på bemötande av klienter i barnskyddet ur perspektivet vad den professionella i barnskyddet kan göra för att förbättra bemötande. Bemötande av klienter analyseras utifrån Lipskys teori om handlingsutrymme och Honneths teori om erkännande. Avhandlingen baserar sig på en kvalitativ intervjustudie med svenskspråkiga socialarbetare och socialhandledare inom olika enheter i barnskyddet i Nyland, Finland. För analys av intervjumaterialet tillämpas teoristyrd kvalitativ innehållsanalys. Centrala begrepp är handlingsutrymme och erkännande enligt de teorier som använts som utgångspunkt i denna avhandling. Forskningsfrågorna i denna avhandling är följande: ”Hur ser professionella i barnskyddet på bemötande av klienter? Vilken roll fyller handlingsutrymme och erkännande i ett gott bemötande?” Syftet med den här avhandlingen är att förstå på vilket sätt erkännande och handlingsutrymme reflekteras i den individuella arbetarens praktik samt vilken roll det har i bemötande. Därtill önskar man förstå förhållandet mellan handlingsutrymme och erkännande och vilken uppgift handlingsutrymme har för att förverkliga erkännande i praktiken. De övergripande teman som framkom i avhandlingen är flexibilitet och anpassning enligt situation, inkluderande och fördomsfritt bemötande, tillit och förtroende samt fokusera på familjens egen syn. Några centrala fynd är t.ex. att erkännande utgör en central del av professionellas praktik där de eftersträvar att klientens egen syn utgör utgångspunkten för samarbete. Samt att handlingsutrymme är värdefullt och nödvändigt eftersom det möjliggör flexibilitet och anpassning gällande vilka stödformer man tillämpar och hur.
-
(2017)Barns delaktighet och rätt att bli hörda i sådant som gäller dem själva har fått en större betydelse inom barnskyddsfrågor i Finland i och med att FN:s konvention om barnets rättigheter trädde i kraft. Finlands barnskyddslag som trädde i kraft den första januari år 2008 grundar sig till stor del på konventionen, och medförde bland annat ett starkare ställningstagande för barns och familjers rättsskydd och delaktighet. En av de för den reviderade barnskyddslagen nya tillvägagångssätten för att trygga barns bästa och delaktighet är förordnandet av en intressebevakare i vårdnadshavarens ställe. Syftet med denna avhandling är att närmare studera intressebevakningens utformning inom barnskyddet i Finland. Genom en systematisk litteraturöversikt av finländska studier strävar avhandlingen efter att kartlägga kunskapsläget kring intressebevakningen inom barnskyddet, och närmare söka svar på: vilken typ av forskning har gjorts, vem har undersökt, vad har man undersökt och inom vilka discipliner? Dessutom: vilka slutsatser kan man dra om intressebevakningens implementering utgående från detta? I denna avhandling utförs en systematisk litteraturöversikt av finländska studier, för att samla in relevant information om forskningsresultat, metoder och teorier som behandlar intressebevakning i barnskyddsärenden. Vid genomförandet av denna systematiska litteraturöversikt, blev det tydligt att intressebevakning inom barnskyddet inte är ett väl utforskat ämne i Finland. En för avhandlingen övergripande slutsats, är att intressebevakningens utformning inom barnskyddet i Finland är diffus. Lagstiftningen lägger en grund för en implementering som tolkas olika på olika håll i landet. Det bristfälliga kunskapsläget försvårar situationen, eftersom till och med den som är intresserad av verksamheten kan ha svårt för att hitta information. Intressebevakning som metod har haft positiva utfall gällande främjandet av barns bästa, delaktighet och rättigheter, både på ett nationellt och internationellt plan. Vad som behöver göras för att få verksamheten att bli mera etablerad i Finland, hur ett gott samarbete mellan barnskyddssocialarbetare och intressebevakare kan gynna barnet, samt vem som på bästa sätt kan utföra uppdraget som intressebevakare, utgör grunder för vidare forskning.
-
(2024)Syftet med avhandlingen är att utforska hur relationen mellan socialarbetaren och klienten inom barnskyddets eftervård kan främja den ungas välmående och stöda processen mot självständighet. Målsättningen med studien är att identifiera faktorer som påverkar utförandet av relationellt socialt arbete inom eftervården. Avhandlingen utforskar också hur socialarbetare upplever de förväntningar unga ställer på dem och ifall dessa kan besvaras i ett professionellt förhållande. Unga som blivit placerade utanför hemmet anses vara en speciellt utsatt grupp i samhället och har större risker för marginalisering. Barnskyddets eftervård har som uppgift att stöda dessa unga då de blivit myndiga och skall börja ett självständigt liv. Utöver ekonomiskt och psykosocialt stöd, behöver klienterna inom eftervården emotionellt stöd. Utgångspunkten för arbetet är en god relation mellan socialarbetaren och klienten, där den unga känner sig förstådd och är delaktig i beslut. En traumatisk bakgrund och avsaknad av eget stödnätverk kan dock ställa stora och ibland orealistiska krav på socialarbetaren. Tidigare forskning visar att unga har ett behov av en informell och vänskaplig relation till socialarbetaren, som sträcker sig utanför socialarbetarens handlingsutrymme. Den kvalitativa forskningens empiriska material samlades in genom semi-strukturella intervjuer med fyra socialarbetare som arbetar eller arbetat inom eftervården. Kvalitativ innehållsanalys användes för att analysera materialet. Som forskningens teoretiska referensram användes relationellt socialt arbete, som poängterar ett holistiskt arbetssätt där individens personliga, interpersonella och systemiska faktorer tas i beaktan. Forskningens resultat tyder på att många faktorer påverkar skapandet av en god relation mellan socialarbetaren och klienten inom eftervården. Klientens traumatiska upplevelser försvårar skapandet av tillit. Målgruppen har ett starkt behov en trygg vuxen som erbjuder både praktiskt och emotionellt stöd i vardagen. Stora klientmängder inom eftervården försvårar socialarbetarens möjligheter att vara tillgänglig och erbjuda ett långvarigt och heltäckande stöd. Socialarbetarna upplevde att arbetets strukturer lägger för stort fokus på administrativt arbete, som försvårar utövandet av relationellt socialt arbete. Eftervårdens och socialarbetarens roll är ofta oklar för den unga, som kan leda till orealistiska förväntningar och frustration hos den unga. Socialarbetarna upplevde också att klienterna ställer krav på socialarbetarens karaktär, dess kunskapsbas och personliga drag. En tydligare definition av eftervårdens roll i den ungas liv är väsentlig inte bara för den unga, men också socialarbetaren. Den nya livssituationen skapar behov av ekonomiskt, praktiskt stöd och emotionellt stöd, som bäst besvaras genom en meningsfull relation mellan socialarbetaren och klienten. Detta kräver mer resurser och ett skifte i arbetets innehåll. Vad en meningsfull relation innebär bör också definieras för att upprätthålla gränsen mellan det professionella och privata.
-
(2024)Avhandlingens syfte är att sammanställa internationell forskning kring rasism och rasifiering inom barnskyddet i och med att temat är mindre undersökt i finländsk kontext samtidigt som färska inhemska studier (Anis & Malin, 2023; Kääriälä m.fl., 2020) visar att barn och unga med utländsk bakgrund är oftare placerade utanför hemmet jämfört med barn och unga med finländsk bakgrund. Jag granskar vad internationell forskning säger om hur rasism och rasifiering kommer i uttryck inom barnskyddet och vilka åtgärder som rekommenderas genom en scoping review. Materialet består av 19 referentgranskade artiklar publicerade i vetenskapliga tidskrifter mellan åren 2010–2024. De inkluderade studierna analyseras med hjälp av en induktiv innehållsanalys enligt Pollocks m.fl. (2023) rekommendationer för en scoping review. Tre teman identifierades för den första frågan, nämligen vithetsnorm, färgblindhet samt fördomar och stereotyper. Icke-vita familjer evalueras på basen av normer, standarder och praktiker för den vita medelklassen och de som avviker från normerna problematiseras. Det finns en eftersträvan till rasneutralitet och färgblindhet på olika nivåer samtidigt som negativa representationer av icke-vita grupper i den offentliga debatten och media påverkar professionella och har effekter för hur familjer bemöts inom barnskyddet. Bland åtgärderna som rekommenderades kunde jag identifiera fyra teman: utbildning och reflektion, ökad diversitet, samarbete med familj och samfundet och lagstiftning och policy. Det finns ett behov av att utveckla utbildningen i socialt arbete kring ras, rasism och rasifiering men det krävs även förändringar på en strukturell och institutionell nivå och ett tätare samarbete med familjerna och lokala föreningar och organisationer för att motverka rasism.
-
(2019)Mitt syfte med denna avhandling är att undersöka hur enskilda socialarbetare upplever att förverkligandet av principen om barnets bästa inom barnskyddet har förändrats sedan 1980-talet, och hur de resonerar kring betydelsen av olika faktorer som har påverkat hur barnets bästa kan förverkligas i praktiken. I denna avhandling har jag använt mig av en kvalitativ forskningsmetod i form av semistrukturerade intervjuer med fyra socialarbetare, som alla har erfarenhet av att jobba inom barnskyddet. Som analysmetod har jag använt mig av en kvalitativ innehållsanalys. Den teoretiska referensramen består av Shiers delaktighetsmodell samt tidigare forskning om utmaningar och förändringar i det sociala arbetet (Mänttäri-van der Kuip (2015), Höjer et al (2011). Resultatet visar hur barnets roll i en barnskyddsprocess förändrats: fokus läggs idag på barnet och dess åsikter tas mer i beaktande jämfört med tidigare. Detta är en följd av att socialarbetare i allt högre grad fått utbildning och lärt sig olika metoder för hur man ska jobba mera barncentrerat och ta vara på barnets åsikter. Samtidigt nämnde alla intervjuade socialarbetare faktorer som kan försvåra arbetet med att jobba för barnets bästa, såsom personalbrist, tidsbrist, och ökade klientmängder.
-
(2019)Den systemiska verksamhetsmodellen inom barnskyddet har på flera håll blivit en allt vanligare arbetsmodell. Modellen har sin grund i England men har de senaste åren i viss grad börjat implementeras även i Finland. Verksamhetsmodellen bygger på systemteorin och modellen om sju nyckelelement inom organisationen som måste vara samordnade för att en bra implementering ska lyckas. Enligt det systemiska arbetssättet strävar man efter att i högre grad involvera klienternas närståendenätverk i arbetet samt förstå klienten som en del av flera olika system som samverkar med varandra. Enligt modellen arbetar man inom barnskyddet i systemiska multidisciplinära arbetsteam. Tidigare studier har främst undersökt effekterna av och fördelarna med modellen överlag. Däremot har få studier lagt någon större vikt vid specifikt vilka utmaningar modellen och dess implementering medför inom barnskyddet. Syftet med denna avhandling är således att undersöka utmaningarna kring implementerandet av den systemiska verksamhetsmodellen och de systemiska multidisciplinära teamen inom barnskyddet. Genom en systematisk litteraturöversikt av relevanta studier undersöks vilka perspektiv som har forskats i gällande implementerandet av den systemiska verksamhetsmodellen och vilka utmaningar som har framkommit ur dessa perspektiv. På basis av det utvalda materialet har en innehållsanalys gjorts för att framställa utmaningarna ur de olika perspektiven. Resultaten tyder på att implementerandet av den systemiska verksamhetsmodellen medför ett flertal utmaningar såväl ur socialarbetarnas som klientfamiljernas perspektiv samt ur ett mera organisatoriskt förändringsperspektiv överlag. Centrala utmaningar som framkommit ur de olika perspektiven är oklarheter kring rollerna inom teamet, nivån på och tillgängligheten av skolning och träning i systemiskt arbete och hur det terapeutiskt inriktade närmandesättet passar in i barnskyddskontexten. Ur ett organisatoriskt förändringsperspektiv lyfts resurser, den organisatoriska kulturen, ledningens stöd och engagemang samt förändring på alla nivåer av organisationen fram som centrala faktorer nödvändiga för en lyckad implementering. Sammanfattningsvis kan konstateras att implementerandet av enbart enstaka delar av modellen och förändring enbart på vissa nivåer och områden skapar ett flertal utmaningar samt att implementerandet av den systemiska verksamhetsmodellen i sig själv är en stor omställning och utmaning för barnskyddet. Utmaningarna kan även i hög grad kopplas till modellen om de sju nyckelelementen inom organisationen.
Now showing items 1-11 of 11