Browsing by study line "Legal Studies"
Now showing items 1-20 of 31
-
(2024)I denna kandidatavhandling diskuterar jag Åland ur ett internationellrättsligt perspektiv och med fokus på element som klassiskt och modernt sett karaktäriserar en nationalitet och nation. Frågan som besvaras är om Åland kan räknas som en nation i modern tid, ur en rättslig synvinkel. Som exempel på mer konkret argumentation ligger möjligheten till ett medborgarskap, Kosovos legitimitet och alternativ för Ålands status. Vid sidan om detta jämförs också den kosovanska och andorranska nationaliteten med den åländska hembygdsrätten. Genom att se frågan som mer rättsfilosofisk och försöka definiera vad som menas med en nation och en nationalitet, och med särskilt fokus på vad som skapar och legitimerar en stat kommer avhandlingen fram till att Åland inte är en nation enligt en kontemporär tolkning. Forskningsfrågan besvaras på så sätt att Åland inte är en stat, utan ett lagstadgat självstyrt landskap. Däremot öppnas dörrarna för att förtydliga Ålands status som exempelvis del av ett federalt Finland eller som en andra finsk nationalitet.
-
(2024)Fakultet: Svenska social- och kommunalhögskolan vid Helsingfors universitet Utbildningsprogram: Kandidatprogrammet i samhällsvetenskaper Studieinriktning: Rättsvetenskap Författare: Linnéa Sundberg Arbetets namn: Att förhindra oljeutsläpp i havet Arbetets art: Kandidatavhandling Månad och år: april 2024 Sidantal: 27 sidor totalt Nyckelord: Oljekatastrofer, Havsföroreningar, Havsrätt Handledare: Martin Björklund Förvaringsplats: Helsingfors universitet E-thesis Övriga uppgifter: Sammandrag: Denna avhandling tangerar havsrättskonventionen samt diskuterar vilka åtgärder som tagits i bruk efter de två enorma oljekatastroferna Erika år 1999 och Prestige, år 2002. Avhandlingen tar upp och diskuterar Förenta nationernas havsrättskonvention, samt vilka rättigheter och skyldigheter som medlemsländerna ska följa. Analysen går djupare in på hur fallen hanterades i rätten och vilka följder och rättsliga åtgärder som förekom, efter katastroferna. Dessa åtgärder diskuteras och undersökes även hur de ser ut i dagens värld, över 20 år senare. Avhandlingen försöker också att svara på frågan ifall man hade kunnat undvika de två katastroferna som skedde på något sätt, och ifall de åtgärderna som vidtagits, har varit effektiva med att förhindra eller förminska oljespill och oljekatastrofer. Miljörätt har under de senaste åren stått mera i fokus och det förekommer nya krävande utmaningar inom olika delar av området. Denna avhandling tar upp en del av dessa utmaningar, specifikt inom havsmiljön.
-
(2024)Mellan åren 1994 och 2013 har Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (Europadomstolen) meddelat Finland sammanlagt 18 domar beträffande yttrandefriheten, varav 17 varit fällande. De inhemska domstolarna hade misslyckats med att balansera mellan yttrandefriheten och skyddet för privatlivet då de hade dömt journalister bland annat för spridande av information som kränker privatlivet utan tillräckliga grunder. De fällande domarna ledde till att strafflagen (39/1889) reviderades i början av 2010-talet, men rättsläget beträffande behovet av samtycke vid spridande av information om privatlivet har förblivit oklart. I denna avhandling undersöker jag behovet av samtycke vid spridande av information som gäller privatlivet. Jag kommer att närma mig frågan ur medias perspektiv. I avhandlingen svarar jag på följande fråga: om privatpersonen X berättar om sitt privatliv för mediet A i en intervju, får mediet B citera mediet A och upprepa uppgifterna om X:s privatliv utan X:s uttryckliga samtycke? Som forskningsmetod använder jag den rättsdogmatiska metoden. Undersökningsmaterialet består av Europadomstolens och högsta domstolens avgöranden, straff- och kommunikationsrättslig litteratur samt lagberedningsmaterial. Resultaten av granskningen visar att bedömningen av behovet av samtycke förutsätter en helhetsanalys av de enskilda brottsrekvisiten för spridande av information som kränker privatlivet. Frågan om behovet ska avgöras med utgångspunkt i uppgifterna i det enskilda fallet. Aspekter som påverkar bedömningen är bland annat saksammanhanget där uppgifterna framförs, de ifrågavarande mediernas spridningar samt huruvida uppgifterna bidrar till en diskussion som är av vikt från allmän synpunkt.
-
Besvärssystemet i Finland och Sverige : En jämförelse av besvärsordningen på lokal och regional nivå (2023)Avhandlingen är en jämförande studie över Finland och Sveriges besvärssystem. Avhandlingen behandlar ländernas två besvärsinstitut, det vill säga kommunalbesvär och förvaltningsbesvär på den lokala och regionala nivån. Det handlar om möjligheten att överklaga beslut fattade av kommunerna och regionerna. Finlands regionala nivå uppmärksammas extra mycket eftersom organiseringsansvaret för social- och hälsovården har övergått till de nya välfärdsområdena från och med 1.1.2023. Avhandlingens syfte är att utreda skillnaderna mellan de olika besvärssystemen på en regional- och lokal nivå. Finland och Sverige har ett liknande förvaltningsprocess med ett separat förvaltningsdomstolssystem och jag har därför valt att jämföra dem med varandra. Avhandlingens forskningsfråga är följaktligen: vad är likheterna och skillnaderna mellan besvärsordningen i Finland och Sverige på en lokal och regional nivå? Forskningsfrågan besvaras genom användningen av den traditionella rättsdogmatiska metoden samt den komparativa metoden.
-
(2022)I avhandlingen går jag igenom intressebevakning och hur dess system är uppbyggt, för att sedan kunna svara på forskningsfrågan om intressebevakningssystemet bidrar till kränkandet av självbestämmanderätten. Olika former av intressebevakning behandlas, samt hur och varför intressebevakning inleds. Jag förklarar för läsaren hur förordnandet av en intressebevakare kan gå till och vad en intressebevakningsfullmakt är, samt hur självbestämmanderätten kan förverkligas med hjälp av en sådan. Självbestämmanderätten är en väsentlig faktor som följer med längs hela avhandlingen. I avhandlingen pekar jag ut vilka problem som existerar inom intressebevakning, och var problemen möjligtvis har sin grund. Jag går in på allmän och privat intressebevakning, jämför de två formerna samt funderar över hur självbestämmanderätten på olika sätt förverkligas inom dem. I avhandlingen ger jag exempel på maktmissbruk med rättspraxis för att läsaren skall få en förståelse för hur det kan se ut i praktiken. Avslutningsvis funderar jag på intressebevakningssystemet ur ett strukturellt perspektiv och identifierar samt diskuterar var problemet egentligen ligger.
-
(2023)Denna kandidatavhandling granskar kritiskt begreppet "flykting" och dess relevans i dagens komplexa och globaliserade samhällen. Fokus ligger på behandlingen och skyddet av klimatflyktingar inom Europeiska unionens (EU) lagstiftning. Avhandlingen argumenterar för att den befintliga definitionen av flykting är otillräcklig för att tillgodose behoven hos dagens samhällen, särskilt med avseende på klimatflyktingar som en särskild grupp som inte omfattas av den nuvarande definitionen. Genom att använda den rättsdogmatiska metoden undersöker avhandlingen huruvida EU-lagstiftningen reglerar behandlingen och skyddet av klimatflyktingar inom regionen och hur EU hanterar denna fråga i frånvaro av explicita termer i fast lagstiftning. Avhandlingen bygger på verk av erkända forskare inom internationell migrationsrätt och undersöker stödjande artiklar, rapporter och fallet Ioane Teitiota v. Nya Zeeland (2728/2016) för att stärka argumentet om bristen på adekvat definition av flykting. Genom att analysera internationell och europeisk migrationsrätt, särskilt inom EU:s ramverk, bidrar denna avhandling till den pågående diskussionen om behandlingen och skyddet av klimatflyktingar. Avhandlingen betonar behovet av omfattande rättsliga ramverk som tar itu med de unika sårbarheterna och skyddsbehoven hos personer som tvingas fly på grund av klimatrelaterade faktorer. Slutsatsen är att den befintliga definitionen av flykting är otillräcklig för att tillgodose behandlings- och skyddsbehoven hos klimatflyktingar inom EU-lagstiftningen. Frånvaron av en tydlig rättslig ram och definition för klimatflyktingar skapar en paradox som hindrar deras effektiva erkännande och skydd. Även om EU indirekt hanterar behandlingen och skyddet av migranter som påverkas av klimatförändringar genom mjuklagstiftningsinstrument krävs betydande framsteg för att uppnå omfattande och rättvisa lagar för alla personer som påverkas av klimatförändringar. Fallet Ioane Teitiota v. Nya Zeeland exemplifierar det akuta behovet av en omfattande rättslig ram som erkänner och tar itu med de unika sårbarheterna hos klimatflyktingar. Denna avhandling betonar vikten av progressiva och inkluderande tillvägagångssätt inom migrationsrätten och framhäver brådskan att anpassa rättsliga ramverk och praxis för att skydda rättigheterna och välbefinnandet hos alla personer som påverkas av klimatförändringar i dagens föränderliga samhällen. Vidare forskning och åtgärder är nödvändiga för att utveckla omfattande rättsliga ramverk som erkänner och skyddar rättigheterna hos klimatflyktingar. Beslutsfattare, internationella organisationer och juridiska forskare måste engagera sig i meningsfulla diskussioner och samarbetsinsatser för att övervinna utmaningarna och säkerställa rättigheterna och välbefinnandet hos alla personer som påverkas av klimatförändringar.
-
(2022)Tiivistelmä – Referat – Abstract Barnäktenskap är ett vanligt förekommande fenomen som sker runtom i hela världen. Dock har det i Finland först på senaste tiden börjat uppmärksammas som ett problem, varvid ökad invandring är en bakomliggande orsak till detta. Diverse internationella konventioner samt rekommendationer anger att barnäktenskap utgör en skadlig sedvänja och är något som bör förebyggas. Även om det konstateras att barnäktenskap utgör en skada för barnet, det vill säga offret i fråga, existerar det inte inom internationella förordningar en absolut minimiålder för äktenskap. Dock har Finland tagit i beaktande de internationella rekommendationerna samt barnets bästa och har bland annat avvecklat dispensförfarandet 2019 och enligt den nuvarande äktenskapslagen är minimiåldern för äktenskap 18 år. Mitt syfte med avhandlingen är att granska ifall Finland erbjuder ett tillräckligt civilrättsligt skydd för offer för barnäktenskap. Därmed granskas och analyseras Finlands rättsordning samt internationella lagar, bestämmelser och rekommendationer. Utöver att granska ifall Finland erbjuder ett till tillräckligt civilrättsligt skydd, granskar avhandlingen genom de lege ferenda-synpunkter hur lagstiftningen kunde revideras för att erbjuda offren ett bättre skydd. Detta görs bland annat genom att jag jämför Finlands rättsordning med Danmarks. Mitt syfte är att undersöka vilken lagstiftningslösning skulle vara mest önskvärd från offrets synvinkel. Det kan konstateras att det existerar lagstiftningsbehov att införa andra bestämmelser än enbart äktenskapsskillnad som upplösningsform av barnäktenskap. I avhandlingen presenteras upphävande av äktenskap som den mest önskvärda upplösningsformen med hänsyn till att rättsverkningarna skulle vara de mest optimala för offret i fråga.
-
(2022)Denna kandidatavhandling undersöker och konkretiserar hurudana brister präglar den rådande djurskyddslagen i Finland. Detta görs genom en jämförelse med den gällande djurskyddslagen i Sverige. Därmed används metoderna rättsdogmatisk metod och komparativ metod i avhandlingen. Jämförelsen utförs enbart på två ämnesområden, eftersom en fullständig komparation av respektive författningar vore för omfattande med tanke på avhandlingens storlek. Därmed valdes könsumgänge med djur och icke-etisk avel av djur som de områden var komparationen utförs. Genom jämförelse och diskussion blir slutsatserna varierande: å ena sidan finns det grunder på vilka lagstiftningen torde revideras i hög grad, medan å andra sidan har dessa uppdatteringar potential att medföra ytterligare förvirring. Slutligen sammanfattas avhandlingen i en diskussion där dessa varierande slutsatser behandlas, och vidare undersökning föreslås.
-
(2024)Avhandlingens syfte är att utreda ifall nuvarande ordnandet av skolskjuts, enligt 32 § lag om grundläggande utbildning, står i strid med FN:s konvention om barnets rättigheter och i så fall på vilket sätt. Studien inleds med en genomgående kartläggning av det nuvarande ordnandet av skolskjuts för elever inom den grundläggande utbildningen. För att besvara forskningsfrågan analyserar jag lagstiftning och rättsfall med utgångspunkt i barnrättens grundprinciper. Avhandlingen uppmärksammar speciellt det aktuella och omdebatterade ämnet kring skolskjuts och växelvist boende. Resultatet visar att det finns fallgropar i förfarandet, vilket gör att kommuners beslut kan strida mot barnkonventionens artiklar.
-
(2023)Efter ett decennium av förhandlingar i rådet godkände slutligen Europarlamentet direktivet om en jämnare könsfördelning bland styrelseledamöter i börsnoterade företag och därmed sammanhängande åtgärder. Syftet med direktivet är att höja på andelen kvinnor i stora börsnoterade bolagsstyrelser. Direktivet väckte debatt i medlemsländerna främst över frågan om direktivet inskränker på äganderätten och/eller subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen. Finland har stöttat direktivförslaget sedan 2012. Trots det har det inte varit aktuellt att införa en nationell lag om könskvoter i bolagsstyrelser, fastän ett flertal av regeringarnas jämställdhetsprogram ser det som en lösning. Finland har till viss del jämställdhetslagar som tangerar könskvoter, men inte i samma omfattning som direktivet. Essän jämför Finlands jämställdhetslagar mot de övriga nordiska ländernas motsvarande lagstiftning. I Norge, Island och Danmark finns det redan lagstadgade kvoter och i Sverige har man gjort ett flertal reformförsök. I ljuset av jämförelsen uppstår frågan hur en lagreform i Finland aldrig varit aktuell då man beaktar Finlands position till direktivet, de övriga nordiska ländernas lagstiftning samt regeringarnas jämställdhetsprogram.
-
(2022)Behovet av en samtyckeslag har länge diskuterats såväl i samhället som inom politiken. Att våldtäkt skulle definieras som ”avsaknad av samtycke” istället för ”tvingande till sex genom våld och hot”, skulle trygga den sexuella självbestämmanderätten samt den personliga integriteten. #MeToo-kampanjen spred sig som en löpeld genom världen, och blev startskottet för diskussionen om samtycke. 2018 fick den svenska sexualbrottslagen en ny definition av våldtäkt, där våldtäkt definieras som avsaknad av frivilligt deltagande och Finland har i flera år funderat över behovet av en lagändring. 2019 tillsatte Justitieministeriet en arbetsgrupp för att utreda behovet samt möjliga tillämpningssätt av en samtyckesklausul. Den 17 februari 2022 överlämnade justitieministern regeringspropositionen gällande en totalreform av sexualbrottskapitlet till riksdagen. Mitt syfte med denna avhandling är att utreda den föreslagna implementeringen av en samtyckesklausul i den finska sexualbrottslagstiftningen i jämförelse med den svenska. Mitt syfte är även att kort utreda den bevisproblematik som existerar kring våldtäktsbrott och utreda hur detta kommer att påverkas av en lagändring. Historiskt har Finland gått i Sveriges fotspår i fråga om lagstiftning och så även nu gällande samtyckesklausulen. Som metod för avhandlingen användes den rättsdogmatiska i och med utredningen av gällande rätt i både Finland och Sverige, samt den föreslagna ändringen i Finland. En komparativ metod används i jämförelsen mellan de två länderna. För att man ska förstå samtycke och begreppets breda betydelse i relation till lagstiftning används även ett rättsociologiskt perspektiv. Finland och Sverige har valt att implementera en samtyckesklausul enligt ”Ja betyder Ja-metoden”, vilket innebär att bekräftande samtycke krävs för samlag och att avsaknad av bekräftande samtycke är våldtäkt. Även om Finland och Sverige använder sig av samma implementeringsmetod för samtyckesklausulen, har Finland valt att göra vissa ändringar i jämförelse med den svenska. Oaktsamhetsansvaret som är centralt för den svenska samtyckeslagen har den finska regeringen valt att slopa. Gällande bevisprövningens problematik i gällande rätt, är bristen på konkreta bevis det största problemet vilket leder till att ord mot ord-situationer uppstår. I Sverige har den nya lagstiftningen inte försvårat bevisprövningen utan samma problematik existerar p.g.a. brottets intima natur. Dock värderas nya former av bevis högre inom rättsväsendet, t.ex. vittnesmål. Eftersom Finland planerar att implementera samtyckesklausulen med samma metod som Sverige, kan man tänka sig att samtyckesklausulen har liknande effekter på det finska rättsväsendet. Flera våldtäkter anmäls, åtalas och döms ut och nya bevismaterialsformer beaktas. En samtyckesbaserad sexual lagstiftning leder förhoppningsvis till att våldtäktsmyter försvinner med tiden då en attitydförändring till sexualbrott sker.
-
(2022)Den här avhandlingen försöker ge svar på frågan om en legalisering av eutanasi möjlig i Finland. Riksdagen har avvisat ett medborgarinitiativ om eutanasi år 2018, men det betyder nödvändigtvis inte att en legalisering är omöjlig i framtiden. I avhandlingen analyseras expertutlåtanden som gavs i riksdagens social -och hälsovårdsutskott efter en omröstning av medborgarinitiativet samt en rapport av en expertgrupp vid Social- och hälsovårdsministeriet, som framställdes efter behandlingen i riksdagen. Tolkning av hur de grundläggande rättigheter bör prioriteras i förhållande med varandra sker i avhandlingens sista kapitel. Analysen av materialet lyfte inte fram direkta juridiska hinder för en legalisering av eutanasi. I kärnan av debatten kring eutanasi finns två grundrättigheter och deras förhållande till varandra: rätt till liv och självbestämmanderätten. En legalisering av eutanasi skulle förstärka självbestämmanderätten, men kan anses som en kränkning mot rätten till liv. Eftersom rättssubjekten är själva villiga att överge rätten till liv, är en tolkning att självbestämmanderätten bör prioriteras över rätten till liv möjligt. Under den nuvarande lagstiftningen riskerar en läkare som utför eutanasi antingen straffrättsligt ansvar eller påföljder av hälsovårdens tillsynsmyndigheter. Därför skulle en legalisering av eutanasi kräva en ändring i strafflagen som frigör läkaren från straffansvar. Att utfärda en lag som möjliggör eutanasi i Finland är möjlig. För legalisering krävs dock politisk vilja, som inte fanns i riksdagen vid omröstningstidpunkten.
-
(2024)Avhandlingen behandlar Finlands tillfälliga stängning av östgränsen. Med östgränsen menas, i detta sammanhang, Finlands landgräns med Ryssland. Syftet med avhandlingen är att utreda huruvida rätten till internationellt skydd och principen om förbud mot utvisning har tryggats i och med den tillfälliga stängningen av östgränsen. Avhandlingen närmar sig situationen vid Finlands östgräns från två perspektiv: det nationella, och det internationella och EU-rättsliga. Det aktuella rättsläget i Finland presenteras och tillsammans med relevant EU-lagstiftning utmynnar avhandlingen i en kritisk analys av statsrådets gränsbeslut, från november och december 2023. I analysen görs en vägning mellan den nationella säkerheten och de mänskliga rättigheterna samt en granskning över statsrådets nödvändighetsargumentation och proportionalitetsbedömning. Forskningsfrågan besvaras genom användningen av den traditionella rättsdogmatiska metoden samt den EU-rättsliga metoden.
-
(2023)Demokrati och delaktighet i beslutsfattandet är en allt viktigare fråga för kommuner i Finland. Delaktigheten för speciellt utsatta grupper regleras av FN både i konventionen för personer med funktionsnedsättning och konventionen för barnens rättigheter, samt i framtiden möjligen också i en konvention för äldre personers rättigheter. Avgöranden från Justitieombudsmannen påvisar också hur viktigt det är att ta med kommuninvånare, speciellt utsatta grupper, i beslutsfattandet som inverkar på deras möjligheter att vara delaktiga. Att komma till ett entydigt svar på forskningsfrågan ”Vilka juridiska verktyg i kommunen kan stärka lokaldemokratin?” är mycket krävande eftersom avhandlingen visar på att lokaldemokratin är mycket mångfacetterad och påverkas av många olika juridiska aspekter. Det bör ändå konstateras att det mest konkreta verktyget som kan påverka lokaldemokrati är ett delaktighetsprogram, både på basis av jämförelsen och de olika nationella och internationella påverkande aspekter som behandlas. I ett delaktighetsprogram redogörs för både konkreta problemområden och möjliga lösningar. På det sättet fungerar delaktighetsprogrammet som ett av kommunen skapat juridiskt verktyg, som förverkligar vad som föreskrivs i kommunens förvaltningsstadga och nationell lagstiftning. För att svara på forskningsfrågan jämför denna avhandling även Borgå, Lahtis och Vasa och granskar städernas delaktighetsfrämjande åtgärder. Det är krävande att dra en entydig slutsats om vilken kommun som bäst följer lagstiftningen och rekommendationer kring temat. Alla tre kommuner kunde ändå dra nytta av nytänkande från varandras lösningar. En annan aspekt som alla städerna i jämförelsen skulle kunna dra nytta av är att mer konkret beakta FN:s konventioner i sin verksamhet. Detta för att ytterligare öka legitimiteten för betoningen av olika utsatta gruppers deltagande i beslutsfattandet. Det är nämligen viktigt att inse hur FN via sina konventioner inverkar på hur delaktighetsfrämjande åtgärder ser ut och utan dessa bestämmelser skulle kommunens förhållningssätt kunna se mycket annorlunda ut. Den europeiska nivåns inverkan på kommunaldemokrati och delaktighet tas också upp. Frågan om huruvida internationella eller nationella närverk kan stöda invånardelaktighet i kommuner behandlas avslutningsvis.
-
(2022)Syftet med denna avhandling är att ge en bild av funktionshindrade människors grundläggande och mänskliga rättigheter i undantagstillstånd. I avhandlingen görs en översikt av följderna av covid-19-pandemins begränsningsåtgärder för tryggandet av funktionshindrades grundläggande och mänskliga rättigheter. Covid-19-pandemins undantagstillstånd har kastat ljus på den institutionell diskriminering som funktionshindrade personer ännu på 2020-talet hamnar uppleva. Inom den funktionshindrade människogruppen finns en människogrupp som ofta blir bortglömd. Personer med intellektuell funktionsnedsättning har ofta begränsade möjligheter att uttrycka sig i fråga om självbestämmande, vilket gör funktionshindrades intresseorganisationers uttalanden nödvändiga i beslutsfattande. Rörelsefriheten är en rättighet som tryggas för alla människor, såväl på grundlagsnivå som i internationella människorättsfördrag. De myndighetsutlåtanden och rättsfall som behandlas i avhandlingen tar ställning till det besöksförbud som sattes upp i serviceboenden och konstaterades vara olagliga. Besöksförbudet är inte en engångsföreteelse, utan begräsningsåtgärderna speglar den allmänna synen på att rättigheterna för personer med intellektuell funktionsnedsättning kan begränsas med lägre tröskel än övriga funktionshindrade samt icke-funktionshindrade. Kränkningar av rättigheter som rörelsefrihet är tätt sammankopplade med institutionell makt, som fortsättningsvis lever kvar. Avhandlingens slutsats är att funktionshindrades grundläggande och mänskliga rättigheter på ett grovt sätt har kränkts i covid-19-pandemins undantagsförhållanden i Finland. För att undvika liknande kränkningar av de allra mest grundläggande rättigheterna, bör de funktionshindrade själva samt intresseorganisationer innefattas i allt beslutsfattande som gäller dem och deras rättigheter. Personer med intellektuell funktionsnedsättning bör behandlas som individer och inte som en grupp på basis av en diagnos. Ett funktionshinder i sig berättigar inte frihetsberövande eller användandet av begränsningsåtgärder.
-
(2023)År 1990 infördes den första förordningen för kontroll av mycket stora företagskoncentrationer. Den nuvarande förordningen, Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (”EG:s koncentrationsförordning”) (senare koncentrationsförordningen), stiftades år 2004. Enligt artikel 21(2) i koncentrationsförordningen har Kommissionen ensam behörighet att fatta beslut enligt förordningen. Ett undantag stadgas dock i artikel 21(4) där medlemsstater har rätten att vidta nödvändiga åtgärder för att skydda legitima intressen. Avhandlingen undersöker om medlemsstater genomdriver nationella intressen genom artikel 21(4) i koncentrationsförordningen och om det negativt påverkar EU:s inre marknad. I den här avhandlingen används en rättsdogmatisk metod där Kommissionens beslut, EU-domstolens rättsfall och rättslitteratur används för att undersöka området. Dessutom gör jag en överblick av medlemsstaternas nationella lagstiftning för att kunna upptäcka möjliga oenigheter mellan nationell lagstiftning och EU:s koncentrationsförordning. Det finns överlag få rättsfall gällande artikel 21(4) i koncentrationsförordningen och det sker också sällan att medlemsstater åberopar artikeln. Det finns tre utskrivna legitima intressen i artikel 21(4) men enligt artikel 21(4) 2 mom. är artikeln inte uttömmande och därmed kan också andra orsaker anses ha ett legitimt intresse. Om en medlemsstat ska åberopa ett icke-utskrivet legitimt intresse krävs dock ett godkännande av Kommissionen innan man kan vidta åtgärder. Fall där medlemsstater har åberopat ett icke-erkänt legitimt intresse är ännu färre än då medlemsstater har åberopat ett utskrivet legitimt intresse. Tolkningen av det som kan anses vara ett icke-utskrivet legitimt intresse är strikt. De flesta rättsfallen inom området liknar varandra eftersom en medlemsstat oftast åberopat ett utskrivet legitimt intresse. Kommissionen har sedan granskat intresset och beslutat att medlemsstaten inte har kunnat åberopa det utskrivna legitima intresset vilket direkt medför att medlemsstaterna har brutit emot kommunikations- och standstillkravet (communication- and standstill obligation) eftersom intresset därmed endast har kunnat ansetts vara ett icke-utskrivet legitimt intresse. Eftersom det finns så få fall där medlemsstater har åberopat artikel 21(4) i koncentrationsförordningen vore det också överdrivet att påstå att medlemsstater genomdriver nationella intressen genom artikel 21(4) i koncentrationsförordningen och på så sätt påverkar EU:s inre marknad negativt. Med tanke på det färska beslutet från Kommissionen där Ungern försökte förbjuda koncentrationen mellan företagen VIG och Aegon år 2022 finns det dock en möjlighet att andra medlemsstater börjar använda artikel 21(4) mer aktivt för att skydda inhemska intressen.
-
(2022)Avhandlingen behandlar lojalitetsprincipen i avtalsförhandlingar av konsumentavtal. Avtalsförhandlingar innebär att avtal ännu inte har upprättats och parterna förhandlar om avtalets villkor. Lojalitetsprincipen är en allmän rättsprincip inom avtalsrätten och är tillämplig redan i avtalsförhandlingarna. Principen innebär att parterna tar hänsyn till varandras intressen. Avhandlingen analyserar lojalitetsprincipen i avtalsförhandlingar, särskilt i fråga om konsumentavtal. Eftersom principen bland annat är beroende av avtalstypen och avtalsparternas ställning är mitt syfte att analysera särskilt på vilket sätt principen uttrycks i förhandlingar mellan näringsidkare och konsument, där näringsidkaren betraktas vara den starkare parten. Temat behandlas med den rättsdogmatiska metoden. I avhandlingen visar det sig att lojalitetsprincipen i avtalsförhandlingar ofta uttrycks som upplysningsplikt. Skyddet av den svagare parten kommer även fram i diskussionen om principens uttryckssätt och tillämpning i förhandlingar av konsumentavtal. Det visar sig att näringsidkaren har en omfattad upplysningsplikt, som anses ha sin grund i lojalitetsprincipen och skyddet av den svagare parten.
-
(2022)År 2019 meddelade Skatteverket att höginkomsttagare kan motsätta sig offentliggörandet av deras skatteuppgifter. Förändringen härleder från artikel 21 i EU:s allmänna dataskyddsförordning, alltså GDPR. Enligt Skatteverket ger förändringen höginkomsttagare rätten att invända mot att ens skatteuppgifter utlämnas till journalister. Detta betyder att medier förhindras att få ut skatteuppgifter i samma utsträckning som tidigare. Många medier ansåg att detta försämrar den offentliga diskussionen kring finländarnas inkomster. I denna avhandling undersöks mediernas rätt att behandla personuppgifter. Därtill behandlas även skatteuppgifternas offentlighet på allmän nivå. Som material används Olli Mäenpääs bok ”Julkisuusperiaate” (2020) samt Teuvo Pohjolainens text ”verotietojen julkisuudesta” (2013). Förutom detta granskas dataombudsmannens beslut 9979/163/2019. På basis av analysen kan konstateras att mediehusen har ganska mycket frihet över sin verksamhet. Diskussionen kring publicering av skatteuppgifter och rätten att behandla personuppgifter är inte lättlöst. Det finns välmotiverade argument både för och emot. I detta avseende speglar avhandlingen hur svårtolkat GDPR är.
-
(2022)Avhandlingen baserar sig på regeringsproposition 40 / 2018 gällande en ny lag om småbarnspedagogik. En kritisk granskning av de mål och tankar bakom förslaget görs, i belysningen av tillgänglig data och utlåtanden. Då man valt att fokusera på barnets bästa i främsta rummet, har man fokuserat för mycket på barnets rätt till pedagogik. Barnets andra rättigheter och hur detta lagförslag ser ut i praktiken i den nuvarande resursbristen har glömts. Den största ändringen som denna lag för med sig, är att den tidigare personaldimensioneringen ändras. Förr har 1/3 av personalen måstat ha behörighet som lärare inom småbarnspedagogik, och återstående 2/3 behörighet som barnskötare. I de bestämmelser som träder i kraft 1.1.2023 kommer antalet behöriga lärare eller socionomer att vara 2/3 och av dem minst hälften lärare. Återstående 1/3 ska ha behörighet som barnskötare. Här ser man också den nya tanken om mångprofessionalitet då man splittrat upp den tidigare behörigheten som lärare till två skiljda yrkesgrupper, lärare och socionom. I praktiken kommer detta att medföra flera problem som läget ser ut nu.
-
(2022)Mitt syfte med den här kandidatavhandlingen är att försöka besvara frågan ifall en kriminalisering av kartellverksamhet kunde och borde genomföras i Finland. Kartellverksamhet drar klara paralleller till redan kriminaliserade gärningar som exempelvis bedrägeri. Trots sin egennyttiga, vilseledande och klandervärda karaktär är kartellverksamhet ändå inte kriminaliserad i Finland för tillfället. År 2014 blev den här kandidatavhandlingens tema relevant i och med att Jyrki Katainens regering beställde två utredningar för att kunna dra slutsatser om kartellverksamhet är något som kunde kriminaliseras i Finland. Utredningarna skrivna av Raimo Lahti och Ville Hiltunen samt Peter Whelan fungerar i huvudsak som bas för den här kandidatavhandlingen. Den metod som används i den här kandidatavhandlingen kan beskrivas som kriminalpolitisk, rättsdogmatisk och delvis jämförande. Avhandlingen behandlar grundläggande begrepp i anknytning till kartellverksamhet. Relevant lagstiftning gällande kartellverksamhet och begränsandet av konkurrensen tas upp i avhandlingen. Mitt syfte är att ge en inblick i utgångsläget ifall man valde att införa en kriminalisering av kartellverksamhet idag. Även vissa grundläggande principer inom den finska straffrätten som är viktiga vid införandet av kriminaliseringar tas upp. Mitt syfte är att ge en klarare bild av ifall en kriminalisering av kartellverksamheten är möjlig, men även ifall en kriminalisering är den bästa påföljden. Rättspraxis angående kartellverksamhet på både nationell och EU nivå presenteras. Slutligen följer en diskussion och sammanfattning som tangerar forskningsfrågan. Den här kandidatavhandlingen drar slutsatsen att kartellverksamhet kunde och borde kriminaliseras på grund av dess klandervärda, egoistiska och skadliga natur. Ur praktisk synvinkel kvarstår ändå frågan hurdana förändringar som borde göras inom de olika lagarna och rättsområdena som tangerar kriminaliseringen av kartellverksamhet, för att kunna genomföra kriminaliseringen och samtidigt inte gå miste om värdefulla verktyg som exempelvis leniency-systemet. Tydligt är ändå att de påföljder som existerar som följd för utövandet av kartellverksamhet i denna stund inte är tillräckliga, då nya kartellfall konstant uppdagas.
Now showing items 1-20 of 31